La llum de la supernova SN 1987A arribà a la Terra el 24 de febrer de l'any 1987. Com que fou la primera supernova que es descobrí l'any 1987, per aquest motiu fou designada «1987A». La seva brillantor assolí el seu punt màxim amb una magnitud aparent d'aproximadament 3, disminuint lentament durant els mesos següents. Aquesta fou la primera oportunitat perquè els astrònoms moderns poguessin observar de prop una supernova.
SN 1987A fou una de les supernoves més brillants observades en aproximadament 400 anys.
SN 1987A és, aparentment, una supernova amb col·lapse de nucli, cosa per la qual cap esperar una estrella de neutrons com a romanent. D'ençà que la supernova es va descobrir s'ha cercat el nucli col·lapsat, però encara no s'ha detectat. S'han arribat a considerar dues possibilitats per a explicar l'absència de l'estrella de neutronsː La primera és que l'estrella de neutrons pot estar oculta entre densos núvols de pols i per aquest motiu no és visible. La segona és que després de l'explosió de la supernova, grans quantitats de material varen tornar a caure de nou sobre l'estrella de neutrons, i per això continuà col·lapsant cap a un forat negre. També posseeix uns misteriosos anells, dels quals es desconeix l'origen.[5]
↑Lyman, J. D.; Bersier, D.; James, P. A. (2013). "Bolometric corrections for optical light curves of core-collapse supernovae". Monthly Notices of the Royal Astronomical Society 437 (4): 3848.