![]() | |
Tipus | formatge francès, formatge de llet d'ovella, formatge blau, formatge industrial, formatge làctic i formatge de llet crua ![]() |
---|---|
Epònim | Ròcafòrt ![]() |
Certificat | AOC 1979 |
Origen | |
Ciutat | Roquefort-sur-Soulzon |
País | França |
Localització | |
Lloc de producció | Ròcafòrt ![]() |
Característiques | |
Origen de la llet | Ovella |
Pasteuritzat | No |
Textura | Formatge blau |
Matèria grassa | 45% |
Pes i forma | 2,5 kg |
Temps d'envelliment | 3 mesos |
Ingredients | llet crua i llet d'ovella ![]() |
Més informació | |
Producció | 18.830 t ![]() |
Àrea | 1.500.000 ha ![]() |
El rocafort, conegut internacionalment amb el nom francès de roquefort, és un formatge d'ovella que compta amb una denominació d'origen des de 1925. És un dels exemples més famosos de formatge blau.[1]
Només els formatges madurats a les coves Cambalou de la localitat occitana de Ròcafòrt (Roquefort-sur-Soulzon en francès), a la regió històrica de Roergue, i que segueixin les prescripcions de la denominació d'origen poden anomenar-se legalment com a roquefort.[2]
La llegenda explica que un pastor que es va veure sorprès per la tempesta es va refugiar a una d'aquestes coves, on hi va trobar un tros de formatge d'ovella florit per fongs que s'havia deixat setmanes abans i, empès per la gana i malgrat la repugnància per l'aspecte del formatge, se'l va menjar i el va trobar deliciós.[3][4] Des d'aleshores s'hauria iniciat el costum de fer formatge d'aquest tipus.
En realitat sembla que l'elaboració de tal tipus de formatge té més de 2.000 anys d'antiguitat.
A l'edat mitjana, el Rocafort s'havia convertit en un formatge molt reconegut. El 4 de juny de 1411, Carles VI va concedir un monopoli per a la maduració del formatge a la gent de Ròcafòrt tal com havien estat fent durant segles.[5][6]
El 1925, el formatge va ser el destinatari de la primera Appellation d'origine contrôlée de França quan es van definir per primera vegada les regulacions que controlaven la seva producció i denominació.[7] El 1961, en una sentència històrica que va eliminar la imitació, el Tribunal de Grande Instance de Millau va decretar que, tot i que el mètode per a la fabricació del formatge es podia seguir a tot el sud de França, només aquells formatges la maduració dels quals es va produir a les coves naturals del Mont Combalou a Ròcafòrt es podien permetre portar el nom de Roquefort.[2]
El rocafort és blanc i tou, amb una floridura blava d'una estirp de fongs Penicillium roqueforti que només es troba a les coves Cambalou. És molt saborós i ric en greix, proteïna i calci. Es necessiten 4,5 kg de llet d'ovella de la raça Laucana per fer un quilo de rocafort.[5]
El 2013 hi havia set empreses elaboradores: Roquefort Société i Roquefort Papillon en són les més importants, la resta corresponen a les marques Carles, Gabriel Coullet, Fromageries Occitanes, Vernières i Le Vieux Berger.
![]() |
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Rocafort |