Richard III ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Tipus | obra dramàtica ![]() |
Autor | William Shakespeare ![]() |
Llengua | anglès ![]() |
Creació | 1593 ![]() |
Gènere | drama històric ![]() |
Altres | |
Identificador Theatricalia d'obra dramàtica | 6wd ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() |
Ricard III (en l'anglès original: Richard III) és una obra teatral de William Shakespeare, escrita vers l'any 1593. És la darrera part de la seva tetralogia històrica sobre la Guerra de les Dues Roses (després de les tres parts d'Enric VI) i narra el maquiavèl·lic ascens al poder de Ricard III d'Anglaterra i el seu breu regnat fins a morir en batalla. Al Primer Foli.
És la segona obra més llarga de l'autor, després de Hamlet. Per aquest motiu, i perquè Shakespeare inclou moltes escenes que assumeixen que l'espectador té un coneixement previ de la situació històrica i els actes previs dels personatges, és habitual que representi en una versió abreujada.
Família Woodville
Aliats de Ricard III
Aliats del comte de Richmond
Clergat
Altres personatges
L'obra comença amb un monòleg de Ricard (anomenat "Gloucester" al text) en què descriu l'ascens al tron del seu germà gran Eduard IV d'Anglaterra.
« | (català) Ara sí que l'hivern dels nostres rancors pel sol de York s'ha fet estiu de glòria i els núvols que afeixugaven la nostra casa són enterrats en les profunditats de l'oceà!
|
(anglès) 'Now is the winter of our discontent Made glorious summer by this sun of York;[h] And all the clouds that lour'd upon our house In the deep bosom of the ocean buried. |
» |
— Primers versos de Ricard III. Traducció al català de Pere Puértolas |
Després de resumir la situació política, Ricard es defineix com a "malformat, deformat, inacabat". Com que la fortuna l'ha fet lleig i geperut, ha decidit fer el paper que li ha tocat i ser malvat. Comença convencent al rei que el seu germà Jordi de Clarence és el traïdor què fa referència la profecia d'una vident, que augura que "G. serà l'assassí dels hereus d'Eduard". (Eduard creu que G. seria l'inicial de George, però en realitat l'assassí dels seus fills serà Ricard de Gloucester).
Un cop Jordi és empresonat a la Torre de Londres, Ricard es proposa seduir Anna Neville, la vídua de l'hereu de l'anterior rei Lancaster. Durant el seguici funeral s'acosta a Lady Anna i tot i les reticències inicials, aconsegueix que ella es comprometi a casar-s'hi fingint amor i penediment.
Mentrestant, a la cort, la reina Elisabet Woodville i els seus parents estan preocupats per la malaltia del rei Eduard IV. Ricard fingeix amistat amb ells, però en realitat predisposa els altres nobles contra els Woodvilles. La reina Margarida (la vídua del difunt rei Enric VI) torna i maleeix els responsables de la mort del seu marit i del seu fill.
El primer acte acaba amb l'assassinat del duc de Clarence, que mor a la Torre de Londres a mans de dos sicaris de Ricard.
Es creu que Ricard II és una de les primeres obres que va escriure Shakespeare, precedida només per les tres parts d'Enric VI i potser algunes comèdies. Els estudiosos pensen que hauria estat escrita el 1591 o 1592, ja que es creu que l'obra va influir a l'Eduard II de Christopher Marlowe (que va morir el maig del 1593).
Va ser inscrita al registre oficial per l'editor Andrew Wise el 20 d'octubre de 1957, i va ser publicada a finals del mateix any en el primer quart (Q1). El 1623 va aparèixer primera edició en foli, incloent una cinquantena de passatges addicionals (unes dues-centes línies de text) i descartant 27 passatges (37 línies) de la versió dels quarts. També hi ha petites correccions en l'estil, el lèxic i l'ortografia.[1]