La pareidolia és un fenomen psicològic que consisteix en el fet que un estímul vague i aleatori (habitualment una imatge) sigui percebut com una forma recognoscible i significativa.[1] Una explicació d'aquest fenomen d'acord amb el funcionament del cervell, és descrita per Jeff Hawkins en la seva teoria de memòria-predicció (memory-prediction framework).[2] La pareidolia és un cas específic del fenomen més general de l’apofènia.
La paraula va ser proposada en diversos articles pel psiquiatra alemany Karl Ludwig Kahlbaum (1828-1899), per exemple al de 1866 "Die Sinnesdelierien"[3] ("Sobre el deliri dels sentits"). És una conjunció dels mots grecs pará (παρά, "al costat de, en comptes de”), i el nom eídōlon (εἴδωλον, "imatge, forma, figura").[4][5]
El caràcter aparentment sagrat de determinats jaciments arqueològics, podria ser explicat en part, amb:
Alguns exemples comuns de la pareidolia són:
« | El terme pareidolia, actualment en desús, és el que designa més bé les alteracions perceptives en què, a partir d'un camp real de percepció escassament estructurat, l'individu creu percebre una cosa diferent, barrejant el percebut amb el fantasiejat. En aquest sentit, és una forma d'il·lusió o percepció enganyosa que es diferencia clarament de les al·lucinacions, pseudoal·lucinacions, al·lucinosi o metamorfòpcirs. | » |
— Martín et al.[7] |
« | Sovint l'ésser humà, en observar un objecte, un núvol o una taca, tendeix, de manera inconscient, a reconèixer en aquests objectes de formes caòtiques, patrons assimilables a objectes coneguts. Aquest fenomen és conegut com a pareidolia. | » |
— Patricio Bustamante, 2007,[8] |
« | Diverses obres rupestres i jaciments arqueològics del món presenten característiques que permeten associar-los amb el fenomen denominat pareidolia. En ells, accidents del paisatge, roques, etc., presenten formes que semblen persones, animals, etc. Sembla ser un fenomen extensiu que podria constituir-se tant en una eina d'anàlisi com de contrast d'obres i entorns pertanyents a diverses cultures del món. | » |
— Patricio Bustamante[9] |