Un interdicte és una acció legal que persegueix posar fi a una situació produïda per una pertorbació que algú fa sobre un immoble d'un altre.
En el dret català, per tradició del dret romà, hom distingeix bàsicament quatre menes d'interdictes: a) el de recuperar la possessió d'un immoble, b) el de retenir-la, c) el d'obra nova i d) el de ruïna. Les accions interdictals són urgents i provisionals, permeten reproduir la discussió en un judici posterior. Es solen utilitzar en situacions en què cal una intervenció immediata.
Pressuposa que algú ha pres possessió d'una finca sense autorització del que té dret a posseir-la, ja sigui el propietari o un simple ocupant amb dret (ex.: un llogater o un masover). Aquest darrer demana del jutge que faci fora l'ocupant sense dret i que li reposi en la seva possessió de l'immoble.
Els requisits d'aquesta acció legal són: a) identificar perfectament l'immoble que hom vol recuperar, b) identificar a la persona que l'ha ocupat sense dret i c) demostrar que es té més dret a ocupar que qui ocupa en el moment d'iniciar l'acció.
Una figura legal connexa amb aquesta és el precari.
Implica que algú està molestant la possessió de qui té dret legal a posseir. Aquest darrer demana del jutge que impedeixi el pertorbador continuar amb la pertorbació. Per exemple, un veí passa sovint per una finca amb el seu tractor, tot i que se li té prohibit.
S'aplica quan algú fa una obra que perjudica la possessió d'altri i persegueix que es paralitzi l'obra cautelarment.
S'empra quan un edifici o un arbre amenaça la possessió d'un altre i la seva finalitat és que el jutge obligui a prendre mesures per evitar danys.