Fasti eren calendaris en els quals s'indicaven els dies d'obligat compliment religiós i els dies marcats per a commemorar esdeveniments oficials.[1]
De bell antuvi els romans no coneixien els calendaris escrits. Els únics que sabien quan començava o acabava el mes i les dates assenyalades eren els sacerdots, els quals havien d'estar sempre observants de les diferents fases de la lluna per tal de situar-se respecte a les tradicions fixades i després comunicar-ho a la població. La paraula fasti, deriva de dies fasti, el plural de fastus. La paraula fastus, derivada del terme fas, que vol dir "llei divina, o allò que està permès pels déus", era emprada per a distingir els dies apropiats (fastus) dels dies inapropiats (nefastus). Així doncs, els ciutadans tenien necessitat de tenir informació sobre la classificació dels dies feta pels sacerdots a fi de no ofendre els déus amb les seves accions.[2] Els primers fasti, és a dir, calendaris escrits, s'exposaven en un lloc públic i destacat, com ara a les portes d'un temple important. Es conserven uns pocs d'aquests manuscrits en papir, de vegades fragmentats.
Hi havia un tipus de fasti que no eren calendaris pròpiament dits, sinó una llista de commemoracions. Aquestes llistes es coneixen amb el nom de Fasti Annales per a distingir-les de les anteriors o Fasti Sacri.
A Appi Claudi Cec se li atribueix el fet de fer còpies dels calendaris elaborats pels sacerdots que s'exhibien en un lloc públic. En fer còpies, es va difondre la informació i qualsevol ciutadà el podia tenir a casa seva.[3] A partir de llavors unes taules calendaris foren comunes i conegudes com a fasti. Incloïen l'enumeració dels mesos i dies, les nonae, els idus, les calendes, els dies fasti, els dies nefasti, els comiciales, els festivals, etc. Alguns exemples de calendari en pedra o marbre s'han trobat en diferents llocs, cap d'aquests d'època republicana (tot i que ja existien), el més important el Kalendarium Praenestinum o Fasti Verriani, per haver estat fet per Verri Flac, preceptor dels nets d'August i nadiu de Praeneste. De la resta, els principals són:
El Fasti Annales o Historici eren una recopilació dels magistrats de cada any i unes breus anotacions dels fets més destacats. Incloïen una llista de cònsols, dictadors, censors i altres magistrats. Els fasti que es conserven foren redactats a partir del regnat de Tiberi (recollint els magistrats anteriors probablement d'altres versions) i foren descoberts el 1547 quan es va excavar el fòrum romà. Es van trobar unes tauletes de marbre amb els noms dels magistrats des de la proclamació de la República fins al temps d'August, foren col·leccionats pel cardenal Farnesi i dipositats al Capitoli, del qual deriva llur nom corrent de Fasti Capitolini. Altres tauletes es van descobrir el 1817 i 1818.[18]
Un tipus de Fasti Annales eren els Fasti triumphales, una llista dels generals que havien rebut l'honor de tenir una desfilada triomfal pels carrers de Roma. Era esculpit en marbre i s'exhibia al fòrum.