Transsudat vs. exsudat | ||
---|---|---|
Transsudat | Exsudat | |
Causes principals | Increment pressió hidrostàtica, Disminució pressió oncòtica |
Inflamació |
Aparença | Clara[1] | Tèrbola[1] |
Pes específic | < 1,012 | > 1,020 |
Contingut proteic | < 25 g/L | > 35 g/L[2] |
proteïna del fluid proteïna del sèrum |
< 0.5 | > 0.5[3] |
Diferència entre l'albúmina del fluid i la de la sang |
> 1.2 g/dL | < 1.2 g/dL[4] |
LDH en el fluid límit superior en el sèrum |
< 0.6 o < 2⁄3 | > 0.6[2] o > 2⁄3[3] |
Colesterol | < 45 mg/dL | > 45 mg/dL[2] |
Vegeu també: Prova de Rivalta |
L'exsudat és un líquid inflamatori extravascular amb una elevada concentració proteica (pes específic >1,02) que s'acumula als teixits del cos sotmesos a un procés d'inflamació. L'exsudació és el fenomen de filtració d'un líquid orgànic durant un procés inflamatori. D'acord al seu aspecte i característiques composicionals particulars, els exsudats acostumen a ser descrits com a serosos, serohemorràgics, fibrinosos i purulents. En els exudats que contenen pus, el patogen causal no sempre pot ser identificat emprant mètodes microbiològics rutinaris.[5]
Els capil·lars augmenten la seva permeabilitat per l'acció de la histamina i altres substàncies, majoritàriament proteiques, anomenades mediadors de la inflamació,[6] per tal de deixar passar els leucòcits al teixit inflamat. Per aquest motiu, l'exsudat es compon d'una mescla de proteïnes i cèl·lules en ambient aquós.
L'exsudació forma part del progrés curatiu de les ferides. En les ferides agudes l'exsudat estimula la proliferació de fibroblasts, queratinòcits i cèl·lules endotelials.[7] Al contrari, en les cròniques inhibeix el creixement cel·lular i l'angiogènesi i conté metal·loproteïnases que trenquen la matriu extracel·lular.[8] Experimentalment, s'ha demostrat que els exudats inflamatoris precoços modulen la funció i l'apoptosi dels neutròfils en les incisions quirúrgiques.[9]
Es diferencia del transsudat en què aquest darrer no és de naturalesa inflamatòria i per tant no presenta ni proteïnes ni cèl·lules.[10]
Quan la inflamació està produïda per una patologia infecciosa d'origen bacterià l'exsudat esdevé ric en cèl·lules, glòbuls blancs i bacteris morts, es torna blanc i cremós: és el pus.[11] Si aquest exsudat purulent s'acumula en una cavitat preformada, es tracta d'un empiema, si és neoformada es tracta d'un abscés.
La saba, la goma, la resina[12] i el làtex[13] es consideren exsudats des del punt de vista botànic. Les arrels i les llavors de les plantes exsuden múltiples compostos a la rizosfera que els hi permeten la captació de nutrients.[14]