Acer platanoides ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Dades | |
Font de | fusta d'auró, acerina, planta comestible i Norway maple (en) ![]() ![]() |
Planta | |
Tipus de fruit | sàmara ![]() |
Estat de conservació | |
![]() | |
Risc mínim | |
UICN | 193853 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Ordre | Sapindales |
Família | Sapindaceae |
Gènere | Acer |
Espècie | Acer platanoides ![]() L., 1753 |
Distribució | |
L'erable[1] (Acer platanoides)[2] és un arbre de la família de les Sapindaceae. És una espècie vegetal autòctona de l'àrea compresa entre França i Rússia, i entre el sud d'Escandinàvia i el nord de l'Iran. El seu lloc d'origen és el Nord i Centre Europa i d'algunes zones muntanyoses del sud. Aquí, als Països Catalans, el podem trobar de forma silvestre en alguns punts del Pirineu, entre els 400 i els 1.800 metres d'altitud.[3] També pot rebre els noms d'auró, blada i plàtan.[2]
És un arbre caducifoli, polígam-dioic, de port alt, arribant fins als 25 m d'alçada. Fa una capçada arrodonida o ovalada i l'escorça del tronc és més aviat de color marró bru i fissurada. Les fulles presenten un pecíol llarg i de color vermellós, són palmatilobades i el marge és recorregut per dents espaiades i acuminades. Les fulles són verdes per ambdues cares i manquen de pilositat (glabres). Normalment, les flors són unisexuals i es presenten en raïms curts i pènduls. Els fruits són dues sàmares divergents que maduren a finals d'estiu i es dispersen pel vent a la tardor.[4]
Acer platanoides va ser descrita per Carl von Linnaeus i publicada a Species Plantarum 2: 1055. 1753. (1 maig 1753) (Sp. Pl.)[5] El nom Acer procedeix del nom llatí ǎcěr, -ĕris (afilat), en referència a les puntes característiques de les fulles o a la duresa de la fusta que, suposadament, es feia servir per a fabricar llances.[6] i platanoides significa semblant a l'arbre del plàtan d'ombra (Platanus x hispanica).[7]