![]() ![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Fritz Lang ![]() |
Protagonistes | Wolfgang Preiss Dawn Addams Peter Van Eyck Gert Fröbe Andrea Checchi Nico Pepe Werner Peters Reinhardt Kolldehoff Linda Sini Howard Vernon David Cameron Renate Küster Rolf Weih Rolf Moebius Manfred Grote Maria Milde Albert Bessler Wolfgang Völz Hans W. Hamacher Egon Vogel Bruno Walter Pantel Dieter Hallervorden Jean-Jacques Delbo Christiane Maybach ![]() |
Producció | Artur Brauner ![]() |
Guió | Fritz Lang, Heinz Oskar Wuttig, Jan Fethke i Norbert Jacques ![]() |
Música | Gerhard Becker ![]() |
Fotografia | Milton R. Krasner i Karl Löb ![]() |
Muntatge | Walter Wischniewsky ![]() |
Productora | CCC Film (en) ![]() ![]() |
Distribuïdor | Netflix ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | França, Alemanya i Itàlia ![]() |
Estrena | 1960 ![]() |
Durada | 104 min ![]() |
Idioma original | alemany ![]() |
Color | en blanc i negre ![]() |
Descripció | |
Basat en | Mr. Tot Aĉetas Mil Okulojn (en) ![]() ![]() |
Gènere | cinema de ficció criminal, cinema de misteri, cinema de ciència-ficció i pel·lícula basada en una obra literària ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Die 1000 Augen des Dr. Mabuse (en alemany Els mil ulls del Dr. Mabuse) és una pel·lícula de thriller de ficció criminal en blanc i negre del 1960 dirigida per Fritz Lang, la seva darrera pel·lícula abans de la seva mort. Una coproducció internacional alemanys occidental/francesa/italiana, protagonitzada per Peter van Eyck, Dawn Addams i Gert Fröbe.[1] La pel·lícula va fer ús del personatge Dr. Mabuse, que havia aparegut en pel·lícules anteriors de Lang el 1922 i el 1933. Die 1000 Augen des Dr. Mabuse va generar una sèrie de pel·lícules de pel·lícules alemanyes Mabuse que es van estrenar durant els següents anys per competir amb les pel·lícules Krimi de Rialto Film.[2]
Un periodista és assassinat a la seva quan anava a la feina. L'inspector Kras rep una trucada del seu informador Peter Cornelius, un endeví cec, que va tenir una visió del crim però no de l'autor. Mentrestant, Henry Travers, un ric industrial nord-americà, es registra a l'hotel Luxor, equipat pels nazis durant la Segona Guerra Mundial per espiar la gent a cada habitació. Ell s'involucra amb Marian Menil, que està sent amenaçada pel seu malvat marit de peus equinovats. Hieronymus B. Mistelzweig, suposadament un venedor d'assegurances, també és un hoste de l'hotel i sembla que sempre s'amaga. Aquests personatges dispars s'ajunten finalment per resoldre el que sembla ser la reaparició del fa temps mort doctor Mabuse.
La pel·lícula va ser coproduïda per CCC Filmkunst (Alemanya Occidental), C.E.I. Incom (Itàlia) i Critérion Film (França). Els títols originals eren Die 1000 Augen des Dr. Mabuse (alemany), Il diabolico Dr. Mabuse (italià) i Le diabolique docteur Mabuse (francès).[3]
Va ser l'última pel·lícula dirigida per Fritz Lang, que havia tornat dels Estats Units a Alemanya per fer el que resultarien ser un total de tres pel·lícules per al productor Artur Brauner: Der Tiger von Eschnapur, Das indische Grabmal i Die 1000 Augen des Dr. Mabuse. La pel·lícula va fer servir el personatge Doctor Mabuse inventat per Norbert Jacques, a qui Lang havia utilitzat en dues pel·lícules anteriors el 1922 (Dr. Mabuse der Spieler, publicada en dues parts) i 1933 (Das Testament des Dr. Mabuse).
El guió d'aquesta pel·lícula, escrit per Fritz Lang i Heinz Oskar Wuttig, es basava en la novel·la en esperanto Mr. Tot Aĉetas Mil Okulojn de l'autor polonès Jan Fethke. Va portar el personatge de Mabuse de les seves aparicions anteriors a la guerra a l'època contemporània (els anys 60) i va combinar elements de les sèries de pel·lícules alemanyes d'Edgar Wallace, ficció d'espionatge i vigilància Gran Germà amb el nihilisme del món Mabuse.
El rodatge va tenir lloc del 5 de maig al 28 de juny de 1960 als Spandau Studios de Berlín. La pel·lícula es va estrenar el 14 de setembre de 1960 al Gloria-Palast de Stuttgart (Alemanya) i el 28 de juny de 1961 a París (versió francesa).[3]
La pel·lícula va generar una sèrie de seqüeles, totes fetes amb un estil similar i produïdes per Artur Brauner: