Llista d'Estàndards DVB |
---|
Família DVB (Europa) |
DVB-S (Satèl·lit) DVB-T (Terrestre) DVB-C (Cable) DVB-H (Dispositius Mòbils)
|
Família ATSC (EUA) |
ATSC (Terrestre/Cable) ATSC-M/H (Dispositius Mòbils) |
Família ISDB (Japó/Brasil) |
ISDB-S (Satèl·lit) ISDB-T (Terrestre) ISDB-C (Cable) |
Família DTMB Xina |
DMB-T/H (Terrestre/Mòbil) ADTB-T (Terrestre) CMMB (Dispositius Mòbils) DMB-T (Terrestre) |
Família DMB (Corea) |
T-DMB (Terrestre) S-DMB (Satèl·lit) |
MediaFLO |
Codecs |
Video Audio |
Bandes de Freqüència |
VHF |
UHF |
SHF |
DTMB (Digital Terrestrial Multimedia Broadcast) és l'estàndard de Televisió Digital Terrestre per a terminals fixes i mòbils emprat a la República Popular Xina, Hong Kong i Macau. Tot i que inicialment aquest estàndard va rebre el nom de DMB-T/H (Radiodifusió multimèdia digital-Terrestrial/Handheld), el nom oficial que es va escollir és DTMB.
Sistemes de TDT. Els països que utilitzen DTMB o DMB-T/H es mostren en color vermell.
El DTMB sorgeix de la fusió entre els estàndards ADTB-T (desenvolupat per la Universitat de Shanghai Jiao Tong, Shanghai), DMB-T (desenvolupat per la Universitat Tsinghua, Beijing) i el TiMi (Terrestrial Interactive Multiservice Infrastructure), que és l'estàndard que va proposar l'Acadèmia de Ciències de Radiodifusió l'any 2002.
En un principi, les Universitats de Shanghai Jiao Tong i Tsinghua, careixien de mitjans i de força política suficients com per a convertir els seus respectius estàndards en una tecnologia única, així que la decisió final va ser optar per un doble estàndard, que fusionat amb l'estàndard TiMi 3, va donar resposta a una necessitat de compatibilitat amb versions anteriors.
El DTMB comença la seva formació el 2004 amb una proposta de fusió i es consolida com a format de difusió DTT el 2006:
A més de les funcions bàsiques del servei de televisió tradicional, el DTMB dona cabuda a nous serveis addicionals utilitzant el sistema de radiodifusió de televisió. El sistema DTMB és compatible amb la recepció fixa (coberta i a l'aire lliure) i mòbil de la televisió digital terrestre (TDT).
L'estàndard DTMB utilitza moltes tecnologies avançades per tal de millorar el seu rendiment, com per exemple: un codi pseudo-aleatori de soroll (PN-pseudo-random noise) com a interval de guarda que permet una sincronització més ràpida del sistema i una estimació de canal més precisa; codificació LDPC (low-density parity-check) com a protecció contra errors; modulació TDS-OFDM (time domain synchronization – orthogonal frequency division multiplexing) que permet la combinació de radiodifusió en SD, HD i serveis multimèdia, etc.
Aquest sistema dona flexibilitat als serveis que s'ofereixen al suportar la combinació de Xarxes de Freqüència Única (SFN-single frequency network) i xarxes de freqüències múltiples (MFN-multi frequency network). Els diferents modes i paràmetres poden ser triats segons el tipus de servei i l'entorn de la xarxa.
La seqüència de la trama pseudo-aleatòria és definida en el domini temporal, i la trama amb la informació de la transformada discreta de Fourier (DFT) és definida en el domini freqüencial. Les dues trames es multiplexen en el domini temporal, donant lloc a la sincronització en el domini temporal (TDS).
Aquest sistema de transmissió realitza la conversió del senyal d'entrada de dades a la sortida de senyal de TV terrestre.
El flux d'entrada de dades passa pel codificador, pel procés de protecció contra errors FEC (forward error correction), pel procés d'assignació de constel·lació i a continuació el dispersor processa la informació per crear els blocs bàsics de dades. El bloc de dades i la informació TPS són multiplexats, i passen pel processador de dades per formar l'estructura del cos. Es combina la informació del cos i la capçalera per formar la trama i aquesta es passa pel filtre SRRC (square root raised cosine) per convertir-se en un senyal dins d'un canal d'amplada de banda de 8 MHz. Finalment es modula el senyal per situar-lo a la banda de freqüències corresponent.