LVTP-5 | |
---|---|
![]() Амфібійний транспортер LVTP-5 у Державному паркі ветеранів штату Джорджія | |
Тип | амфібійний гусеничний броньований транспортер |
Походження | ![]() |
Історія використання | |
На озброєнні | 1956-по т.ч. |
Оператори | ![]() |
Війни | Війна у В'єтнамі |
Історія виробництва | |
Розробник | BorgWarner |
Виробник | Food Machinery Corporation |
Виготовлена кількість | 1 124 |
Варіанти | LVTC-5, LVTH-6, LVTR-1, LVTE-1, LVTAA-X1 |
Характеристики | |
Вага | 37,4 т |
Довжина | 9040 мм |
Ширина | 3570 мм |
Висота | 2920 мм |
Обслуга | 3 |
Десант | до 34 |
Броня | сталева, катана, гомогенна |
Другорядне озброєння | 1 × 7,62-мм M1919A4 боєкомплект: 250 |
Двигун | 12-циліндровий, V-подібний, чотиритактний, дизельний двигун повітряного охолодження Continental LV-1790-1 704 к.с. |
Питома потужність | 18,5 |
Підвіска | тиск на ґрунт: 0,65 |
Дорожній просвіт | 280 мм |
Швидкість | шосе: 48 |
Прохідність | нахил: 60 % підйом: 70 % рів: 3660 мм брід: плаваючий |
![]() |
LVTP-5 (LVT — Landing Vehicle, Tracked, Personnel 5) — сімейство амфібійних гусеничних транспортних, десантно-висадочних засобів американського виробництва. Амфібійний гусеничний транспорт активно використовувався Корпусом морської піхоти США з 1956 року та наразі використовується морською піхотою Філіппін. Загалом було виготовлено 1 124 одиниці базової комплектації та низка спеціалізованих варіантів. Більшість з цих машин брала участь у бойових діях у війні у В'єтнамі.
Гусеничний транспортер LVTP5 став подальшим розвитком низки десантно-висадочних засобів, що перебували на озброєнні морської піхоти США, від LVT-1 до LVT-4 з гусеничних десантних машин часів Другої світової війни, але була значно більшою і могла перевозити 30-34 морських піхотинці в повній бойовій викладці. Менша конструкція на базі БТР M59 також випускалася як LVT-6, але була створена лише кілька штук.
Цей варіант транспортного засобу мав перевернутий V-подібний ніс, що забезпечувало більш ефективний рух на воді, й на відміну від попередніх моделей LVT, його гусениці були розміщені низько в корпусі з внутрішнім зворотним каналом, а не по конструкції гусениці, що обертається по колу, як у попередників. Доступ для посадки піхоти здійснювався через носову рампу, а відсік для екіпажу та пасажирів знаходився в передній частині транспортера, моторне відділення — ззаду. Над пасажирським салоном були один великий і два менших люки, ще два малих люки забезпечували доступ до двигуна. Гусениці транспортних засобів були виготовлені з перевернутими ґрунтозацепами, які рухали LVTP5 у воді, а також служили центральними напрямними зубами.
Кулеметна башточка встановлювали в передній частині автомобіля між водієм і командиром. Для руху у воді вага LVTP5 зменшувалася до 37 100 кг, і тоді він міг перевозити лише 25 пасажирів. Дорожній просвіт по центру автомобіля становив 46 см, який звужується до гусениць.
З 1970-х років LVTP-5 був поступово замінений в експлуатації сімейством LVT-7.
Найпоширенішими різновидами LVTP5 були бронетранспортер, БТР з мінним тралом, командно-штабна машина, БРЕМ та бронетранспортер вогневої підтримки, на якому монтувалася 105-мм гаубиця. Зенітний варіант був розроблений як прототип, але так і не надійшов на озброєння.
Станом на середину 2010-х років єдиним користувачем LVTH-6 залишалися Філіппіни, які використовували 4 з них для морської піхоти.
![]() |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: LVT-5 |
|
|