Majornauttal(fil) är en stadsdel och ett primärområde i stadsområde Centrum i Göteborgs kommun, beläget i västra Göteborg. Historiskt bestod Majorna av fyra stadsdelar: Majornas 1:a, 2:a, 3:e och 4:e rote med stadsdelsnummer 20, 21, 22 och 23.[1] Det går att göra en vidare definition av Majorna än det som anges av primärområdet, detta bekräftas av den äldre s.k. roteindelningen. Denna definition inbegriper bl.a. områden som Kungsladugård, Sandarna, Kungssten, Sjöbergen och Klippan. Även Västra kyrkogården och Röda sten räknas enligt denna definition som Majorna. Detta är också det område som innefattas av Carl Johans församling. Historiskt utgjorde Masthugget, Olivedal och Kommendantsängen också rotar i Majorna.[2]
Vy över nordöstra Majorna med Stigbergstorget och före detta biografen Kaparen rakt nedanför samt Gathenhielmska huset till vänster med skuret tak. Direkt till höger om detta hus låg tidigare det så kallade Skandalhuset (se: Biografer i artikeln).Innergård i kvarteret Pallas.Såggatan med äldre landshövdingehusbebyggelse på båda sidorna.
Stadsdelen består till största delen av bostadskvarter men vid hamnen och dess närhet finns en del utpräglade kontors- och näringsverksamheter. Området längs hamnen är drygt hundra meter brett och avskärmas från resten av Majorna genom Oscarsleden. Området mellan Oscarsleden och älven utgör på så sätt ett sammanhängande område längs hela södra älvstranden som har mer gemensamt med hamnen än med Majorna. Från öster ligger först Masthuggskajen med Stena Lines Danmarksterminal, Stigbergskajen varifrån Amerikabåtarna avgick förr, Göteborgs fiskhamn, Majnabbehamnen med Stena Lines Tysklandsterminal och sedan Klippan.
Ett kvarter innanför Oscarsleden går Karl Johansgatan där mycket av Majornas näringsverksamhet finns samlad. Karl Johansgatan har sitt ursprung i den gamla vägen Allmänna Vägen, som går mellan Älvsborgs slott och Göteborg.
En del av sträckningen genom Majorna kallas för Hängmattan då den går i en sänka från Stigbergstorget i öster ner till Kaptensgatan och sedan upp igen vid Carl Johans kyrka i väster. I Hängmattan går spårvägen från centrum och västerut. Två ordinarie linjer går där men även vagnar som skall till eller skall sättas ut i trafik från Vagnhallen Majorna. Spårvägen förgrenar sig vid Stigbergstorget, så att det förutom i Karl Johansgatan även finns en linje som går söderut i Bangatan förbi Majvallen, vidare på Ekedalsgatan till Kungsladugård. Bangatan anses vara gränsen mellan Majorna och Masthugget. I mitten av 1800-talet omfattade Majorna även delar av det som idag räknas till Masthugget och Annedal.[3]
Innanför Karl Johansgatan sprider sig bostadskvarteren längs de sluttande sidorna upp mot de omgivande åsarna: Stigberget i öster som övergår i Slottsskogen; Godhemsberget i söder och Gråberget i väster.
Delar av Majorna är klassade som att vara av riksintresse enligt Naturresurslagen. Riksintresset omfattar delar av Majornas 1:a–4:e rote – i princip området mellan Stigbergets fot i öster och Majbergets krön i väster.
Motivering för detta lyder: "Området är en social- och byggnadshistoriskt intressant miljö med inslag från flera epoker i Göteborgs utveckling. Trakten av Allmänna Vägen–Djurgårdsgatan–Kommendörsgatan har en samlad bebyggelsemiljö med trähus från tiden före 1850 – den bäst bevarade i Göteborg – och landshövdingehus från perioden 1880–1915. Den sista bevarade terrassgården med omslutande landshövdingehus från sekelskiftet – tidigare vanlig i Olivedal och Stigberget – finns vid Oljekvarnsgatan. Såggatan är det sista återstående gatustråket i staden med homogen äldre landshövdingehusbebyggelse på båda sidor. Karl Johans torg med bollplanen är en märklig platsbildning som omges av monumentalt utformad bebyggelse i sten och trä. Djurgårdsskolan med sin lantliga karaktär och den arkitektoniskt högklassiga Karl Johansskolan är särskilt intressanta allmänna byggnader".[4]
Majorna omnämns den 30 september 1652 för första gången i en offentlig handling i ett brev från krigskollegium till Kungl. Maj:t[6] i samband med en enkel bebyggelse strax öster om Älvsborgs slott; "Hakelwerket eller Mayerne."[7] Men redan 1637 förekommer det något oklara namnet "Magere". På en karta av Kiettel Klasson från 1655 omnämns husen vid nuvarande Jaegerdorffsplatsen som "Majerne".[8]De först omtalade bosättare som byggde sina hus här var finska sjömän och estniska soldater, och deras ord i singularisform för "koja, litet hus, logi, härbärge" även "av småfolk bebodd förstad"[9] är "maja", vilket genom den svenska pluraländelsen ombildats till "Majorna". Ordet förekommer även som lånord i svenska (exempelvis "bajamaja") och i finlandssvenska (exempelvis "fiskaremaja"). Andra förekommande varianter är Mayer, Mayerne, Mayorne, Maijorna och Majera.
Professor Hjalmar Lindroth ger följande förklaring till namnet: "Mayer eller Hakelwerk var en bebyggd ort i viss mån knuten till Älvsborgs slott. Hakelwerk är lågtyska och betyder 'liten by i beskydd av borg'. Maja är den estniska/finska benämningen för koja. Majorna blev beteckningen för kojorna vid hakelverket. Hakelverket kom till stånd under omfattande nybyggnader och reparationer av Älvsborgs gamla fäste. Ett arbete som bland annat utfördes av arbetare från Estland och Finland."[10]
Fler uttolkningar är: sanka ängsmarker efter ordet maderna, inseglingsmärke efter uttrycket ta maj eller mej eller som Älvsborgs fästnings och Älvsborgs Kungsladugårds avskrädesplats efter ordet mag eller mög.[11] År 1652 fanns det sammanlagt 18 personer mantalsskrivna i Majorna, varav 11 var män med yrken som: timmerman, skräddare, bösseskyttar och en kock.[12]
Roteindelning av Majorna på en karta från 1901. Observera att bl.a. Masthugget och Olivedal var en del av Majorna och att Sandarna och Sjöbergen är rote nr 1.Gathenhielmska huset på Stigbergstorget.
Den första bosättningen i området upprättades runt 7700 f.Kr. och var belägen ungefär där Sannaskolan ligger idag. Boplatsen upptäcktes 1913 och är vad arkeologerna kallar en eponym boplats, vilket innebär att den gett upphov till namngivning av en hel tidsperiod eller en kultur, Sandarnakulturen. Vi vet genom utgrävningar att området kring den s.k Sannabacken varit bebott mellan ca. 7700 och 6300 f.Kr.[13][14]
1400-talet och 1500-talet domineras av Älvsborgs fästning och Älvsborgs stad (se kronologi).
Majornas ursprungliga bebyggelse, när området väl fått namnet Majorna, går att spåra till de sju hus som var uppförda på det område som idag motsvarar Jaegerdorffsplatsen, eller strax norr om denna.[15][16] Området kallades för "Lera" långt in på 1900-talet.[17]
Majorna var en del av markerna som hörde till kungsladugården på Älvsborgs slott och blev en del av Göteborg den 1 januari 1868 (egentligen Carl Johans församling[18]) då hela kungsladugården överfördes från staten till Göteborgs stad, ett tillskott med 670 hektar. I juridiskt avseende hade majborna innan dess tillhört Sävedals härads domsaga och var då hänvisade till tingstället i Landvetter för sina tvister.
Karta över tomten Vädersågen från 1878. När vädersågen byggdes på 1720-talet var det troligen den främsta sågen av sin typ i Sverige.[19]
Majornas ekonomiska historia kan indelas i perioder. Den så kallade "Slottsperioden" sträcker sig mellan 1360 och 1620. Därefter vidtar en nedgångsperiod som kan kallas "I skuggan av Göteborg". Ungefär runt 1750 sker en uppgång som var dominerad av sill och sjöfart. Främsta aktör inom sjöfarten var då Svenska Ostindiska Kompaniet. Runt 1820 vidtar en period av begynnande industrialisering, en period som avslutas 1868 när Majorna inkorporeras i Göteborg.[20] Viktiga verksamheter har varit bland annat sillberedning/sillsalteri, trankokeri, sjöfart, skeppsbygge och skeppsreparation med därtill hörande verksamheter som repslageri, segeltillverkning och brädgårdar. Varvsverksamheten bestod av Gamla varvet och Vikens/Kustens varv. Det fanns också en vinddriven såg, den s.k. vädersågen. På 1700-talet tillverkades glas och det fanns ett grytgjuteri. Senare tillkommer ett sockerbruk och två bryggerier (Kronan och Carnegie).[21] På 1900-talet var det fortsatt sjöfart representerat av bl.a. Svenska Amerikalinjen och Göteborgs fiskhamn. Stenalines tysklandsbåtar lägger fortfarande till i Majorna. Ett varumärke som länge utgjorde ett landmärke i Majorna var Fix, eller Fixfabriken. Den verksamheten varade mellan 1928 och 2007.
I kyrkligt avseende hörde Majorna till Örgryte församling fram till 1786, då Majorna fick bilda en egen församling med namnet Mariebergs församling. Där grundades Mariebergskyrkogården år 1787, och ett hus vid kyrkogården användes som provisorisk kyrka. Sedan 1700 fanns en icke-territoriell församling, Kongliga Amiralitets-Warvsförsamlingen, för flottans personal i Majorna. År 1820 slogs dessa två församlingar ihop till en, vilket stadfästes 1824. Församlingen hette först Förenade Kustförsamlingen vid Göteborg, men fick 1828 – i samband med byggandet av Carl Johans kyrka – namnet Carl Johans församling.
Den nybildade församlingen utgjorde annex under Örgryte fram till 1883,[22] då den som eget pastorat blev ecklesiastikt förenad med Göteborg. Borgerligt hade området införlivats redan 1868. Vid den nya församlingsindelningen 1908 överflyttades i samband med den gamla Masthuggsförsamlingens uppdelning på olika församlingar vissa områden av Carl Johans församling till de nyreglerade Masthuggs och Oscar Fredriks församlingar.[23]
Efter att Majorna 1847 fått handelsrättigheter i likhet med Göteborg, blev frågan om dess införlivning aktuell. Efter långa förhandlingar blev Carl Johans församling genom kungligt brev av den 1 februari 1867 och från 1 januari 1868, inkorporerat med Göteborgs Stad.[24]
Majorna var förr en klassisk arbetarstadsdel, men hyser nu en mer blandad befolkning. Bebyggelsen utgörs dock fortfarande till stor del av så kallade landshövdingehus. Innan landshövdingehusen byggdes bestod Majorna av oplanerad träbebyggelse, rester av detta finns kvar i Kulturreservatet Gathenhielm.
Betydande kulturella etablissemang i Majorna är bl.a. Kulturhuset Oceanen, Musikens hus, Dockteatern Sesam, Engelska teatern och Röda Sten konsthall. Förutom Röda Sten finns Galleri Majnabbe, samt ett flertal mindre gallerier. I Majorna huserar också Sjöfartsmuseet och vid Sjömagasinet i Klippan finns Klippans Bruksbåtsförening. I Gamla sockerbruket ligger Konstnärernas kollektivverkstad, KKV.
Fotboll representeras av Azalea BK, Kungsladugårds BK, Ösets BK och Sandarna BK. Fortbollsplaner utgörs av Sandarnas bollplan, Gröna vallen, Majvallen och Karl Johansplan. Majorna har också en genom tiderna mycket framgångsrik boxningsklubb, MBK.
Majorna är en s.k. "röd stadsdel" och Vänsterpartiet (V) är störst i nästan alla valdistrikt. Exempelvis fick V 36,7% i Karl Johan vid valet 2022, i Hängmattan 29,8% och i Klareborg 44,3%. Näst störst i dessa tre distrikt var Socialdemokraterna (S) med 23,2%, 26,5% respektive 22,2%. Miljöpartiet (Mp) fick motsvarande 11,1%, 6,4% och 8,7% i dessa tre distrikt. Detta indikerar en stark övervikt för det s.k. vänsterblocket och resultatet är liknande i samtliga distrikt. De distrikt i Majorna där Vänsterpartiet inte var största största parti 2022 var Kungsten och Slottskogen, där istället Socialdemokraterna fick högst valresultat. I Kungsten, som skiljer sig, fick Moderaterna (M) 21,3% och M var det näst största partiet 2022.[25]
BiografenKaparen låg vid Stigbergstorgets västra del. Kaparen upphörde som bio 1982 och blev postkontor 1984.[26] Sedan blev det en Lidl butik fram tills 2016 då de stängde. I maj 2022 invigdes det som sägs vara Sveriges största pizzeria.
Fyren var en annan biograf vid Stigbergstorget, som startades 1943 och upphörde i mitten av 1980-talet och inhyser nu musikaffären Bengans samt ett café.
Mariebergs fattigfriskola – instiftades 1 augusti 1793 på initiativ av vice pastorn i Örgryte, Magnus Roempke. Skolan låg på Majberget till 1826, och startkapitalet var 95 riksdaler.
Flicko-Slöjdskolan eller Carlgrenska skolan – vid Stigbergstorget. Skolan kom till tack vare grosshandlare Jonas Kjellberg på Storeberg i Tådene församling i Skara stift som 1826 skänkte 500 riksdaler till uppförandet av ett skolhus. Skolan skulle dana flickorna för det "husliga livets nyttiga verksamhet".
Familjeföreningens flickskola – öppnades i mitten av januari 1866 med 41 elever, på initiativ från prosten Lindskog. Sigrid Rudebeck var den första föreståndarinnan. De första lokalerna hyrdes i ett stenhus vid Allmänna vägen, men i september 1870 stod ett nybygge klart vid Gamla Varvsgatan.[27]
Majornas kommunala flickskola – vid Karl Johansgatan 16, uppstod 19 mars 1936 då Göteborgs stad övertog Majornas elementarläroverk för flickor (startat på hösten 1862) och ombildade denna till en kommunal flickskola.[30]
Karl Johans folkskola – vid Karl Johans torg, uppfördes 1925 efter ritningar av Gunnar Asplund.[31]
Djurgårdsskolan - ligger i hörnet av Djurgårdsgatan och Amiralitetsgatan.
Som skyddsvärd får även betecknas Villa Majviken på Majnabbeberget, med en ålder från minst mitten av 1800-talet. Enligt bevarandeplanen för Göteborg skyddas villan.[32] Villan ägs av Göteborgs stad via Higab.[33]
1:a roten – "börjar vid Röda Sten och följer vägen åt höger till Majbergsliden"
2:a roten – "börjar vid Kusten och följer vägen åt venster till skeppsvarfvet Viken"
3:e roten – "börjar vid Majbergsliden och följer vägen åt höger till Gamla Reparebanan"
4:e roten – "börjar vid skeppsvarfvet Viken och följer vägen åt venster till Stigbergsliden"
5:e och 6:e rotarna – "börja vid gamla Reparebanan och följa vägen till höger samt upptaga Masthuggsbergen och en del af Breda Vägen".[34]
Från 1923 består Majorna av fyra rotar, som var och en är en stadsdel. Majorna är alltså ett samlingsnamn för dessa: Majornas 1:a rote, 2:a rote, 3:e rote och 4:e rote med stadsdelsnummer 20, 21, 22 och 23. De fyra rotarna har en areal på 65, 80, 68 respektive 17 hektar, totalt 230 hektar.[35]
Amiralitetsgatan med kvarteret Kolumbus till vänster och kvarteren Saturnus, Pallas och Vita Björn till höger. I bakgrunden Masthuggskyrkan.Kvarteret Saturnus sedd från Kommendörsgatan i korsningen med Koopmansgatan. I bakgrunden Karl Johansskolan.
Åhmanssonska gården, gammal och ny bebyggelse vid Allmänna vägen
Skiljostenen även Klåvstenen var en 1,8 meter hög, gammal gränssten på platsen för nuvarande Stigbergsliden 14, som skulle markera gränsen mellan Göteborg och dåvarande Örgryte landskommun (den del av Örgryte som utgjordes av Carl Johans församlings geografiska domäner införlivades med Göteborg 1868). Stenen sprängdes bort på 1860-talet då Stigbergsliden skulle läggas om.[38]
Negerbyn var öknamnet på ett område med nödbostäder vid korsningen av Bruksgatan och Ostindiegatan som staden byggde på 1910-talet för att lindra den värsta bostadsnöden.[39]
På 1870-talet inrättade Göteborgs stad avgiftsfria badhus vid Bläsan, Sågen, Kustgatans ångbåtsbrygga och Klippan. Badhusen hade ett par meter höga brädväggar som skydd vid sidorna, men saknade tak och var byggda som fyrkantiga pråmar med spjälor i botten samt var förtöjda vid pålverk eller bryggor. De hade var sin väktare eller vakterska, som körde ut karlar och pojkar, när kvinnornas badtider skulle börja, och tvärtom.[40]
Det fanns en fyr på Gråberget, i folkmun kallad "Långemossens fyr" eller "Gråbergsfyren". Det officiella namnet var "Carnegieska Bruket övre". Den bildade, tillsammans med fler fyrar, en enslinje för sjöfarande som gick in i Göteborgs hamn. Fyren uppfördes 1880 och ersattes 1967 av en 36 meter hög järnkonstruktion, som numera är borta.[41]
Majornas Gasverk, uppfördes 1865 av den engelske ingenjören Henry Beatley och låg granne med Majornas Småbarnsskola i hörnet av Allmänna Vägen och Sågallén (senare Såggatan). Snart fanns det femtio gaslyktor i stadsdelen, men redan året därefter gick gasverket i konkurs. Göteborgs Stad köpte anläggningen 1879 och lade ner verksamheten.[42]
Fiskerimässan i Majorna 1923 pågick 8–15 juli i samband med Jubileumsutställningen i Göteborg. Mässan höll till i Majornas Elementarläroverk för flickor vid Karl Johansgatan 16 där man disponerade hela skolbyggnaden samt skolgården. Redaktör Ernst Hörman var kommissarie och sekreterare för Fiskerimässan. Två av skolans salar var utrustade till restauranger, där endast fisk serverades. På skolgården visades dammar med fiskodlares foreller och annat. Mässan lockade 100 utställare, varav fyra kom från utlandet. Entréavgiften var 50 öre.[43]
1722, 10 april fick Ingela Gathenhielm i ett privilegiebrev, tillstånd att uppföra det repslageri som fått ge namn åt Bangatan i Majorna. Tomten för anläggandet var på 720 x 55 alnar.[45]
1723 ansökte direktör Jacob von Utfall (1715–1791) om att få bygga en väderkvarn i Majorna, och 1724 fick han köpa hela det område som kallades Hästhagen. På det som blev Sågberget byggde han sin "Wädersåg".
1732, 9 februari – den förste ostindieferaren, Fredericus Rex Sueciae, avseglar till Kanton. Fartyget återkom i augusti 1733.
1762 inleds industrialiseringen av Klippan genom att köpmännen Peter Bagge och Samuel Schulz fick tillstånd att anlägga ett glasbruk vid Älvsborg. Bruket flyttades 1803.
1764 – Ett grytgjuteri anläggs av Johan Cahman vid Röda sten.
1774 ansökte Carl Bagge och Chapman om att få anlägga ett varv i Majorna. Det fick namnet Wikens Varv.
1775 – Sjömagasinet uppförs, och 1804 gjordes det om till tygbod.
1790 – Mariebergs kyrka byggdes, belägen vid begravningsplatsen med samma namn (invigd 1787).
1793, 1 augusti – Fattigfriskolan i Mariebergs annexförsamling instiftades, med plats för 30 elever.[46]
1800
1805 fick Jonas Klint tillstånd att bygga ett repslageri, beläget vid nuvarande Slottsskogsgatan.
1813 köpte staden Ostindiska Kompaniet med hamnegendomen vid Klippan och hälften av Ostindiska huset.
1826, 3 december – Carl Johans kyrka invigs, efter ritningar av major Fredrik Blom, Stockholm.
1834, 26 juli – timmerman Anders Ryberg på Majberget och dennes hustru, blir de första offren för koleran i Majorna.[48]
1850 – en brand rasar och ett tiotal hus i området "Fyrkanten" vid Stigberget omfattas.
1859 – 71 hus och ett antal gårdsbyggnader eldhärjas
1860 – befolkningen uppgår till 8 894 personer.
1862, 29 augusti – Majornas tvåklassiga elementarläroverk invigs, beläget vid Djurgårdsgatan.
1862 – en storbrand gör 363 personer hemlösa
1864 – Majornas första gasverk för gatubelysning startar vi korsningen mellan Såggatan och Karl Johansgatan, verksamheten pågår till 1879 då Göteborgs gasverk tar över.
1865 – Antalet krogar i Majorna uppgick till tjugo.
1868, 1 januari – Majorna införlivas med Göteborgs Stad.
1875, 15 maj – i en liten lokal vid Surbrunn, vid Järntorget, öppnas ett "läsrum för sjömän" det som skulle komma att bli Sjömanskyrkan som idag ligger vid Stigbergstorget.
1886 – Majornas flickskola invigs, vid Karl Johansgatan 16. Arkitekt var C Fahlström, och slutkostnaden 118 700 kronor.[49]
1887 i februari – På Gråbergsgatan bodde "Grågubben" Karl Johan Wetterlind, som i samband med en belägring sköt ihjäl flera personer. Händelsen blev känd i hela landet som det "Wetterlindska dramat".[50]
1891 – Bryggeriet Kronan grundas. Byggnaden i Hängmattan på Karl Johansgatan finns kvar än idag.
1895 – vid Karl Johansplatsen uppförs ett nytt läroverk, Västra Realskolan, för 500 elever.
1900
1904, 1 oktober – Apoteket Hvalen öppnas vid Karl Johansgatan 57 i Majorna.[51][52]
1910, 17 september – Stigbergskajen invigs. Arbetet påbörjades i maj 1906. Kostnad, drygt 1 miljon kronor.[53] Detta år invigs också Göteborgs fiskhamn.
1911, 15 februari – Bark & Warburgs snickerifabriker vid dåvarande Majviken (ungefär vid Stena Lines tysklandsterminal)[54] brinner ned till grunden; gamla fabriksbyggnaden och upplag samt den nya fabriksbyggnaden vid älven. Hundratals personer miste sin sysselsättning och värden för hundratusentals kronor gick till spillo.[55]
Svenska Amerikalinjen startar och det första fartyget avseglar mot New York den 11 december.
1916, 5 mars – ett stort ras drabbade Stigbergskajen, då ett cirka 8 000 m² stort område rasade ner i älven och skapade en stupkant på 8 meter.[56]
1959 – startskottet för de omfattande rivningarna i Göteborg. Gröna Gatan-området totalsaneras, trots en för tidsperioden omfattande opinion emot. I Majorna kom sedan saneringarna att pågå fram till mitten av 1980-talet.
Nyckeltalen redovisar statistik som beskriver Göteborg och dess 96 delområden, primärområden, per den 31 december och kan användas för att jämföra de olika områdena. Nedan redovisas uppgifter för primärområdet och jämförelse görs mot uppgifterna för hela kommunen.
^Kulturhistoriskt värdefull bebyggelse i Göteborg: Ett program för bevarande, [del I], red. Gudrun Lönnroth, utgiven av Göteborgs Stadsbyggnadskontor 1999 ISBN 91-89088-04-2, s. 262
^Lundin och Lundquist., Johan, H och Tommie (2021). Gathenhielmska resrvatet, En kulturmiljö i stadsdelen Majorna.. sid. ss. 15–16
^Majornas historia, Per Hallén, Kent Olsson, Lage Rosengren, Peter Sandberg, Landsarkivet i Göteborg 2007 ISBN 978-91-631-4116-4 ISSN 0283-4855 s. 209
^Göteborg: Kulturmiljöer av riksintresse, Mats Herklint, Staffan Sedenmalm och Olle Lind; efter en förlaga av Gudrun Lönnroth, Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, Göteborg 1992 ISBN 91-630-1463-7 s. 74–80
^Vi bygger i Göteborg : en berättelse om Göteborgs stads bostadsaktiebolag, Torsten Frendberg, Göteborgs stads bostadsaktiebolag 1968, s. 213ff
^Stad i väster: Göteborg, Arne Gadd, Forum, Stockholm 1972 ISBN 91-37-05120-2, s. 11.
^Lundin och Lundquist, Johan, H och Tommie (2021). Gathenhielmska reservatet, En kulturmiljö i stadsdelen Majorna.. sid. s. 7
^Våra ortnamn och vad de lära oss, [andra upplagan], Hjalmar Lindroth, Natur och kultur, Stockholm 1931, s. 161
^Majorna : en resa genom fem sekel, Gösta Carlson, Skövde 2007 ISBN 978-91-975789-1-2, s. 22
^Göteborg före grävskoporna, Robert Garellick 2002 s.94 + s.95
^Ortnamnen i Göteborgs och Bohus län II - ortnamnen på Göteborgs Stads område, Hjalmar Lindroth, Institutet för ortnamns- och dialektforskning vid Göteborgs Högskola, Elanders Boktryckeri, Göteborg 1925 s.32
^Von der Luft, Sandin
och Thorsberg., Magnus, Mats, Kalle (2017). Göteborg 15:1, 516 och 517 inom Sandarna 18:3 m. fl.,
Göteborgs socken och kommun
Kompletterande förundersökning i avgränsande syfte. Läst 19 juli 2023
^Gamla majpojkars förbunds skriftserie I, Axel Rosén (Red.) 1938 s.27
^Göteborgs Stadsfullmäktiges handlingar år 1867 : Nis 1 – 38, Göteborg 1867, N:o 24:1
^Hallén, Olsson, Rosengren, Sandberg., Per, Kent, Lage, Peter. (2007). Majornas historia. Krig, oxar, sill och socker. Nedslag i uthamnen Majornas historia fram till 1920.. sid. ss. 109–112.
^Hallén, Olsson, Rosengren, Sandberg., Per, Kent, Lage, Peter. (2007). Majornas historia. Krig, oxar, sill och socker. Nedslag i uthamnen Majornas historia fram till 1920.. sid. ss. 18–30
^Hallén, Olsson, Rosengren, Sandberg, Per, Kent, Lage, Peter. (2007). Majornas historia. Krig, oxar, sill och socker. Nedslag i uthamnen Majornas historia fram till 1920
^Göteborgs kommunalkalender 1938, red. Werner Göransson, utgiven av Göteborgs stads statistiska byrå, Göteborg 1938 s. 404–405
^Göteborg – en översikt vid 300-årsjubileet 1923 – Göteborgs Jubileumspublikationer, del XX, huvudredaktör Nils Wimarson, utgiven av Stadsfullmäktiges Jubileumsberedning 1923 s. 13
^Från Börsen till Park Avenue: Intressanta göteborgsbyggnader uppförda mellan 1850 och 1950, uppställda i kronologisk ordning och avbildade på vykort, Ove Nylén, Haspen Förlag 1988 ISBN 91-970916-3-4 s. 104
^Skolor och lärare i gamla Örgryte, Oscar Jonsson, utgiven av Lärarkårens hembygdskommitté, Göteborg 1974
^Karl Johansskolan, red. Lars Olson, Stadsdelsförvaltningen Majorna, OFTA grafiska, Göteborg 1992
^Göteborgs kommunalkalender 1938, red. Werner Göransson, utgiven av Göteborgs stads statistiska byrå, Göteborg 1938 s. 170
^Studiekarta över Göteborg : med uppgifter över äldre och nyare byggnader av arkitektoniskt intresse, Tekniska Samfundets i Göteborg, avdelningen för husbyggnadskonst, Wettergren och Kerber,Göteborg 1936, s. 3
^Adress - Kalender för Götheborgs Stad och dess omgifningar 1850 jemte supplement för 1851: innehållande alla sednare förändringar, samt alfabetisk förteckning öfver resp. handtverkare m. fl. klassificerade efter yrken, Utarbetad af Anton Berg, Götheborg, N. J. Gumperts Förlag s. 18–19
^Statistisk årsbok Göteborg 1981, Göteborgs Stadskontor 1982, s. 36
^Förteckning över av magistraten den 15 juni 1923 fastställda beteckningar å byggnadskvarter och tomter inom Göteborgs stad, Lindgren & söner, Göteborg, 1923, s. 10
^Det gamla Göteborg - staden i väster, Första delen, C R A Fredberg (1921), Facsimile med omfattande tillägg, 1977, Sven Schånberg, Arvid Flygare, Bertil Nyberg, Walter Ekstrands Bokförlag 1977 ISBN 91-7408-015-6 s.831
^Stadsvandra på egen hand : Centrum, Linnéstaden, Majorna, Einar Hansson & Ewamarie Herklint, Hälsolots, Göteborg 2008 s. 69
^Gamla majpojkars förbunds skriftserie : III, red. G. Brockman, Göteborg 1933 s. 25
^Föreningen Gamla Majgrabbar 35 år, 1952-1987, utgiven av Gamla Majgrabbar, Göteborg 1987 s.28
^Föreningen Gamla Majgrabbar: Julen 1999, tidning utgiven av Föreningen Gamla Majgrabbar, Göteborg 1999, s. 15
^Föreningen Gamla Majgrabbar: Julen 2004 : Jubileumsnummer, tidning utgiven av Föreningen Gamla Majgrabbar, Göteborg 2004 ISSN 1402-1463, s. 33.
^Fabriker och industrier i det gamla Göteborg: kulturhistoriska bilder från Sveriges fabriksliv under 1600-, 1700- och början av 1800-talen, Gösta Bodman, Wettergren & Kerber, Göteborg 1925 s. 17
^Örgryte och Majornas gamla skolor, Oscar Jonsson 1978 s.8
Kronologiska anteckningar om viktigare händelser i Göteborg : 1619-1982. Göteborg förr och nu, 0348-2189 ; 17. Göteborg: Göteborgs hembygdsförb. 1982. Libris504662
Boman, K. A (2002). ”Bläsan : minnen från det gamla Majorna”. Göteborg förr och nu 2002(29),: sid. 91–95 : ill. 0348-2189. ISSN0348-2189.Libris9132524
Masthugget, Majorna : om hemarbete och vardagsliv i arbetarstadsdelar i Göteborg. Lokalhistorisk identitet, 0280-1787 ; 1. Göteborg: Etnologiska fören. för Västsverige. 1982. Libris359010
Bågenholm, Ragnhild (1960). Land och hav : en rapsodi om majbor. Göteborg: Rundqvist. Libris1250858
Bågenholm, Ragnhild (1955). Min barndom i Majorna. Göteborg: Elander. Libris1492539
Carlson, Gösta (2007). Majorna : en resa genom fem sekel. Göteborg: Ola Carlson Form i samarbete med Föreningen Gamla Majgrabbar. Libris10936619. ISBN 978-91-975789-1-2
Egenart & särdrag i stadsdelen Majorna. Göteborg: Projekt Luftslottet. 1995. Libris2047264
Fallstudie Majorna : hållbar utveckling utifrån lokalsamhällets behov och önskemål : [fallstudie 2004 Göteborgs miljövetenskapliga centrum]. Göteborg: Göteborgs miljövetenskapliga centrum. 2005. Libris9901587. ISBN 91-88376-28-1
Forsberg, Anders (2010). Linje 3 : en spårväg till Majorna. Spårvägarna i Göteborg, 1652-6856 ; 6. Stockholm: Trafik-nostalgiska förlaget. Libris11743190. ISBN 978-91-86275-24-2 (korr)
Det gamla Majorna i bilder : Urval ur gamla majpojkars bildarkiv utg. av Gamla majpojkars förbund. Göteborg: [Wettergren & Kerber]. 1935. Libris1354552
Hansson, Einar; Nowicka, Jacqueline (2006). Stadsvandra på egen hand i Majorna & Linnéstaden. Göteborg: Hälsolots. Libris10620957
Hegeland, Hugo (1978). Barnhemsbarn : min kollektiva uppväxt. Stockholm: Natur och kultur. Libris8348133. ISBN 91-27-00852-5 – Självbiografisk skildring av en uppväxt som barnhemsbarn i Majorna på 1930-talet.
Johansson, Thomas; Kuosmanen Jari, Sernhede Ove (2003). Majorna, en stadsdel i rörelse : mobilisering, nätverk och lokalt medborgarskap. Göteborg: Centrum för forskning om offentlig sektor (CEFOS), Univ. Libris9019244. ISBN 91-974333-3-0
Lindälv, Elof (2001[1977]). Klippans kulturreservat och andra byggnadsminnen i Majorna. Göteborg förr och nu, 0348-2189 ; 12 (Faks.-uppl). Göteborg: Göteborgs hembygdsförb. Libris3331250
Majornas historia : krig och oxar, sill och socker : nedslag i uthamnen Majornas historia fram till 1920. Arkiv i Väst, 0283-4855; 6. Göteborg: Landsarkivet. 2007. Libris10578605. ISBN 978-91-631-4116-4
Nilsson, Alfons (1932). Majpojkar : skolminnen. Gamla Majpojkars förbunds skriftserie ; 3[a]. Göteborg: Gamla Majpojkars förbunds förl. Libris1354555
Pehrsson, Per (1926). Majornas kyrkokrönika. Stockholm: Diakonistyrelsen. Libris1341803
Rosén, Axel (1940). Det forna Majorna i ord och bild (2. uppl). Göteborg: Elander. Libris1375654
Sedenmalm, Staffan (2000). ”Karl Johansgatans landshövdingehus : bebyggelsehistoria och reflektioner i "Hängmattan"”. Göteborg förr och nu (Göteborg: Göteborgs hembygdsförbund, 1960-) 2000 (28),: sid. 105–124 : ill. ISSN 0348-2189. ISSN0348-2189 ISSN 0348-2189.Libris8194688
Stadsförnyelse i Majorna : ombyggnad, nybyggnad och stadsförnyelse : projekt i Arkitekturens teori och historia A3/A4 vt -82. Göteborg: Inst. 1982. Libris1438961
Svensson, Svante (1935). Tidsbilder från gamla Majorna. Gamla Majpojkars förbunds skriftserie ; 4. Göteborg: Gamla Maj-pojkars förbunds förl. Libris1354557
Thomæus, Gustave (1949). Kaparen och konstnären : Lars Gatenhjelm och Johan Nilsson. Göteborg: Gumpert. Libris8221015