Edwin Linkomies | |
![]() Edwin Linkomies.
| |
Tid i befattningen 5 mars 1943–8 augusti 1944 | |
Företrädare | Johan Wilhelm Rangell |
---|---|
Efterträdare | Antti Hackzell |
Tid i befattningen 1943–1945 | |
Företrädare | Pekka Pennanen |
Efterträdare | K.F. Lehtonen |
Mandatperiod 1 september 1933–5 april 1945 | |
Valkrets | Nyland |
Född | Edwin Johan Hildegard Flinck 22 december 1894 Viborg |
Död | 8 september 1963 (68 år) Helsingfors |
Gravplats | Sandudds begravningsplats |
Politiskt parti | Samlingspartiet |
Yrke | professor |
Ministär | Regeringen Linkomies |
Maka | Vera Karolina Schultz |
Edwin Johan Hildegard Linkomies, till 1928 Flinck, född 22 december 1894 i Viborg, död 8 september 1963 i Helsingfors, var en finländsk vetenskapsman och politiker (Samlingspartiet). Han var far till Sinikka Linkomies-Pohjala.
Linkomies var statsminister under fortsättningskrigets slutskede; hans regering tillträdde i ett försök att inför fiendemakterna försiktigt visa att man politiskt orienterade sig bort från Tyskland.[1] Regeringen var liksom föregångaren en bred koalition, men lämnade till skillnad från den föregående regeringen nu Fosterländska folkrörelsen utanför.[2] Hans regering avgick snart efter att Risto Ryti hade lämnat presidentposten för Gustaf Mannerheim, av i princip samma skäl: för att kunna sluta fred med de allierade måste man få in en ny statsledning.[3] I krigsansvarighetsprocessen 1946 dömdes han till 5 ½ års fängelse;[4] hans bitterhet över detta framkom i de postumt utgivna memoarerna.[5]
Linkomies var professor i romersk litteratur vid Helsingfors universitet och blev på 1950-talet även universitetets rektor och senare kansler.
Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.[6]
Politiska ämbeten | ||
---|---|---|
Företräddes av Johan Wilhelm Rangell |
Finlands statsminister 1943–1944 |
Efterträddes av Antti Hackzell |
Partipolitiska uppdrag | ||
Företräddes av Pekka Pennanen |
Samlingspartiets partiledare 1943–1945 |
Efterträddes av K. F. Lehtonen |
|
|