9913 Humperdinck | |
Upptäckt[1] | |
---|---|
Upptäckare | Palomar–Leiden survey, T. Gehrels, CJ van Houten, I van Houten-Groeneveld |
Upptäcktsplats | Palomarobservatoriet |
Upptäcktsdatum | 16 oktober 1977 |
Beteckningar | |
MPC-beteckning | (9913) Humperdinck |
Alternativnamn | 4071 T-3, 1982 BA7, 1984 UU1[1] |
Uppkallad efter | Engelbert Humperdinck[2] |
Småplanetskategori | Asteroidbältet |
Omloppsbana[3] | |
Epok: 17 december 2020 | |
Aphelium | 2,621 AU |
Perihelium | 1,953 AU |
Halv storaxel | 2,287 AU |
Excentricitet | 0,1460778 |
Siderisk omloppstid | 3,46 år |
Medelomloppshastighet | 19,70 km/s |
Medelanomali | 124,7° |
Inklination | 4,976° |
Longitud för uppstigande nod | 62,55° |
Periheliumargument | 18,50° |
Fysikaliska data[1] | |
Diameter | 6,0 km |
Albedo | 0,065 |
Absolut magnitud (H) | 15,06[3] |
9913 Humperdinck eller 4071 T-3[1] är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 16 oktober 1977 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet Ingrid van Houten-Groeneveld och Cornelis Johannes van Houten vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den tyske tonsättaren Engelbert Humperdinck.[2]
Asteroiden har en diameter på ungefär 6 kilometer.
|