7624 Gluck | |
Upptäckt[1] | |
---|---|
Upptäckare | Palomar–Leiden survey, T. Gehrels, CJ van Houten, I van Houten-Groeneveld |
Upptäcktsplats | Palomarobservatoriet |
Upptäcktsdatum | 25 mars 1971 |
Beteckningar | |
MPC-beteckning | (7624) Gluck |
Alternativnamn | 1251 T-1, 1995 UZ6[1] |
Uppkallad efter | Christoph Willibald Gluck[3] |
Småplanetskategori | Asteroidbältet Eos-asteroid[2] |
Omloppsbana[4] | |
Epok: 21 januari 2022 | |
Aphelium | 3,376 AU |
Perihelium | 2,730 AU |
Halv storaxel | 3,053 AU |
Excentricitet | 0,105886 |
Siderisk omloppstid | 5,33 år |
Medelomloppshastighet | 17,05 km/s |
Medelanomali | 349,1° |
Inklination | 9,137° |
Longitud för uppstigande nod | 349,5° |
Periheliumargument | 32,75° |
Fysikaliska data[1] | |
Diameter | 8,3 km |
Albedo | 0,193 |
Absolut magnitud (H) | 13,04[4] |
7624 Gluck eller 1251 T-1[1] är en asteroid i huvudbältet som upptäcktes den 25 mars 1971 av den nederländsk-amerikanske astronomen Tom Gehrels och det nederländska astronomparet Ingrid van Houten-Groeneveld och Cornelis Johannes van Houten vid Palomarobservatoriet. Den är uppkallad efter den tyske tonsättaren Christoph Willibald Gluck.[3]
Asteroiden har en diameter på ungefär 8 kilometer och den tillhör asteroidgruppen Eos.[2]
|