Wolfram von Soden | |||
---|---|---|---|
Født | 19. juni 1908[1][2][3][4]![]() Berlin[5] | ||
Død | 6. okt. 1996[1][2][3][4]![]() Münster[6] | ||
Beskjeftigelse | Lingvist, universitetslærer, assyriolog, historiker, arabist ![]() | ||
Akademisk grad | Ph.d. (1931) (arbeidsområde: Akkadisk, doktorgradsveileder: Benno Landsberger, utdannet ved: Universitetet i Leipzig) habilitasjon (1934) (utdannet ved: Georg-August-Universität Göttingen) | ||
Utdannet ved | Philipps-Universität Marburg Friedrich-Wilhelms-Universität zu Berlin Universitetet i Leipzig Humboldt-Universität zu Berlin | ||
Parti | Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (1944–1945) (kildekvalitet: Involuntary) | ||
Nasjonalitet | Tyskland[7] | ||
Medlem av | Deutsches Archäologisches Institut Heidelberger Akademie der Wissenschaften (1973–) (korresponderende medlem)[8] Sturmabteilung (1934–) |
Wolfram Freiherr von Soden (født 19. juni 1908 i Berlin; død 6. oktober 1996 i Münster) var en av Tysklands mest betydelige assyriologer i tiden etter Annen verdenskrig.
Wolfram von Soden var sønn av den protestantiske teolog Hans von Soden. Han studerte assyriologi ved universitetene i Marburg, Berlin og Leipzig og tok doktorgrad under Benno Landsberger i 1931 med arbeidet Der hymnisch-epische Dialekt des Akkadischen. I 1936 ble han som 28-åring – ekstraordinarius for assyriologi og arabistikk ved Universität Göttingen, der han hadde vært privatdosent fra 1934. Mens hans gamle lærer måtte forlate Tyskland på grunn av den nasjonalsosialistiske Gesetz zur Wiederherstellung des Berufsbeamtentums og dro i eksil til Tyrkia, inntrådte von Soden i 1934 i SA. Han ble ikke medlem av NSDAP, men ble i 1944 automatisk innført i partiet likesom allew andre SA-medlemmer som ikke hadde inntrådt tidligere.[9] Han støttet opp om den nazistiske vitenskapspolitikk med verker som Der Aufstieg des Assyrerreichs als geschichtliches Problem(1937) og Arabische wehrsprachliche Ausdrücke (1942). Von Soden var fra 1939 til 1945 i krigstjeneste, for det meste om oversetter. Tidlig 1940 ble han kalt til den ledige lærestol for gammelorientalsk filologi ved (Universität Berlin), men fikk aldri anledning til å undervise der på grunn av sin krigstjeneste.
Etter Annen verdenskrig ble von Soden ansett for så belastet at han ikke fikk lov til å inntre i undervisningfsstillinger. Men i 1950 fikk han likevel et læreroppdrag ved Universität Göttingen. På grunn av sine store kunnskaper og fordi hans tidligere lærer Benno Landsberger, nå i USA, gikk god for ham, ble han i 1954 kalt til Universität Wien. I 1961 flyttet han over til Universität Münster, og der var kan leder for det gammelorientalske seminar inntil sin pensjon i 1976. S.
Von Sodens besmittelse av nasjonalsosialistisk tenkning viser seg særlig i hans vurdering av indogermansk kulturinnflytelse i Orienten som overlegen den semittiske.
Verkene Grundriss der akkadischen Grammatik og Akkadisches Handwörterbuch er forblitt uvurderlig viktige for forskningen.
Ved siden av Friedrich Delitzsch, Adam Falkenstein, Benno Landsberger og Dietz-Otto Edzard hører von Soden til de pregende skikkelser i tysk assyriologi.