Tlaloc (også kjent som Nuhualpilli) ble omtalt som regnguden i aztekisk mytologi. Aztekerne trodde at han var ansvarlig for både regn og tørke og at han var skapt av andre guder. Menneskeofringer og spesielt ofringer av barn var vanlig for Tlaloc.
Tlaloc var assosiert med vannverden til de døde, og med jorden. Hans navn er antatt å være avledet fra et ord på nahuatl som betyr «jord», tlālli, og dets mening har ulikt blitt tolket som «stien under jorden», «lange hule», eller «han som er gjort av jord».[1]
J. Richard Andrews har tolket navnet som «en som ligger på land», identifiserte Tlaloc som en sky som hvilte på fjelltopper.[2] Andre navn for Tlaloc var Tlamacazqui («Giveren»)[3] og Xoxouhqui («Den grønne»);[4] og (blant den samtidige Nahua av Veracruz) Chaneco.[5]
^López Austin, Alfredo (1997): Tamoanchan, Tlalocan: Places of Mist. Mesoamerican Worlds series. Overs. av Bernard R. Ortiz de Montellano and Thelma Ortiz de Montellano. Niwot: University Press of Colorado. ISBN 0-87081-445-1. OCLC 36178551. s. 214
^Andrews, J. Richard (2003): Introduction to Classical Nahuatl (rev. utg.). Norman: University of Oklahoma Press. ISBN 0-8061-3452-6. OCLC 50090230. s. 596.