Magne Myrmo | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Magne Gunnbjørn Myrmo 30. juli 1943 ![]() Rennebu | ||
Beskjeftigelse | Langrennsløper ![]() | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Holmenkollmedaljen (1972) Olavstatuetten (1974) Sportsjournalistenes statuett (1974)[1] | ||
Sport | Langrenn | ||
Høyde | 177 centimeter[2] | ||
Klubb(er) | Rennebu Idrettslag[3] | ||
Magne Gunnbjørn Myrmo (født 30. juli 1943[4] i Rennebu) er en norsk tidligere langrennsløper. Han hadde en lang og innholdsrik karriere fra slutten av 1960-tallet til slutten av 1970-årene.
Han er kanskje mest kjent som «den siste verdensmester på treski». Under VM på ski 1974 i Falun tok han gull på 15 km, et snaut sekund foran Gerhard Grimmer, som gikk på nye glassfiberski. I det samme mesterskapet gikk han på det norske stafettlaget, som fikk bronsemedaljer. Etter dette året ble Myrmo kåret til «Årets idrettsnavn» og fikk Sportsjournalistenes statuett. Samme år ble han også tildelt Olavstatuetten.
Myrmo fikk sølvmedalje på 50 km i OL 1972 i Sapporo bak Pål Tyldum og i samme året ble han tildelt Holmenkollmedaljen. Han deltok også i 1976 i Innsbruck med 23.-plass på 30 km og 55.-plass på 15 km.
Plassering | Øvelse | År |
---|---|---|
Gull | 15 km langrenn | 1972 |
Gull | 50 km langrenn | 1971 |
Sølv | 15 km langrenn | 1976 |
Sølv | 30 km langrenn | 1973 |
Sølv | 50 km langrenn | 1972, 1975, 1978 |
Bronse | 15 km langrenn | 1973, 1977, 1978 |
Bronse | 30 km langrenn | 1974, 1975, 1978 |
Bronse | 50 km langrenn | 1973, 1974 |
Bronse | Stafett | 1976 |
Forrige mottaker: Reidar Hjermstad, Marjatta Kajosmaa & Berit Mørdre Lammedal |
Holmenkollmedaljen Sammen med Rauno Miettinen (1972)
|
Neste mottaker: Einar Bergsland, Franz Keller & Ingolf Mork |
Forrige mottaker: Knut Knudsen |
Sportsjournalistenes statuett: Årets idrettsnavn (1974)
|
Neste mottaker: Grete Andersen (Waitz) |