Klodio Konge av de saliske frankere | |||
---|---|---|---|
![]() Klodio, fiktivt portrett fra fransk medaljong | |||
Født | ca. 390 | ||
Død | 450 Vicus Helena | ||
Beskjeftigelse | Monark ![]() | ||
Embete | |||
Ektefelle | Basina[1][2]/) | ||
Far | Theudemeres | ||
Barn | Merovek? | ||
Nasjonalitet | Romerriket | ||
Klodio (født ca. 392/395[2], død 445[2]/448; også stavet Clodio/Chlodio, Clodius, Clodion, Cloio eller Chlogio; bokstaven c uttales som k) var en konge eller krigshøvding av de saliske frankerne som knyttes til dynastiet merovingene som begynte med Merovek, slektens stamfar. Klodio var kjent som den langhårete konge, et trekk som preget de senere merovingske kongene, og kontrollerte området Nordrhein-Westfalen fra Disbargum (Duisburg) i hva som er dagens Tyskland.
Klodio og hans folk dro vestover, krysset Rhinen med en stor hær og klarte å slå seg fram som høvding over området rundt Thérouanne (i nordlige Frankrike og Belgia) i 414. Derfra angrep han Romerriket i 428, beseiret en romersk hær ved Cambrai og bosatte seg i nordlige Gallia,[3] hvor mange frankere allerede hadde slått seg ned. Selv om han ble angrepet av romerne, greide å han opprettholde sin posisjon og tre år senere, i 431, kunne han kontrollere området mer eller mindre sørover til elven Somme i det framtidige Frankerriket. I 448, rundt tjue år etter at hans styre begynte ble Klodio beseiret ved Vicus Helena i Artois[4] av Flavius Aëtius, kommandanten av den romerske hæren i Gallia. Han døde antagelig i dette slaget, rundt femti år gammel.
Som alle senere merovingske konger hadde Klodio langt hår som en rituell skikk. Hans etterfølger (og kanskje sønn) kan ha vært Merovek, som ga navn til dynastiet, «merovingene». Det ikke samtidige historieverket Liber historiae Francorum hevdet at hans far var Faramond, som antagelig var en legendarisk figur som ble knyttet til Klodios slekt en gang på 700-tallet. Det senere verket Fredegars krønike gjør Klodio til en sønn av Theudemeres, en av lederne til de salinske frankerne og en konge av Thérouanne (409–414). En av kildene til Klodio var Gregorius av Tours' verk Historia Francorum, «frankernes historie».