Frederik Hauch | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 25. aug. 1754[1][2]![]() København[3] | ||
Død | 27. okt. 1839[1][2]![]() København[3] | ||
Beskjeftigelse | Dommer ![]() | ||
Embete | |||
Far | Andreas Hauch | ||
Søsken | Adam Wilhelm Hauch (familierelasjon: yngre bror) Johan Christian Hauch (familierelasjon: yngre bror) Georg Christopher Hauch (familierelasjon: eldre bror) | ||
Barn | Carsten Hauch | ||
Nasjonalitet | Danmark Danmark-Norge | ||
Gravlagt | Assistens Kirkegård[3] | ||
Utmerkelser | Dannebrogordenen (1803)[3] Dannebrogordenens hederstegn (1826)[3] | ||
Frederik Hauch (født 25. august 1754 i København, død 27. oktober 1839 samme sted) var en dansk embedsmann. Han var amtmann i Smaalenenes amt og Søndre Bergenhus amt, og stiftamtmann i Bergen stiftamt.[4]
Frederik Hauch var sønn av oberst og senere generalløytnant Andreas Hauch (1708–1782) og Sophia Stürup (1731–1760) og bror av Adam Wilhelm Hauch.[5]
Han var først pasje (fra 1766) og kammerpasje (fra 1770) hos kong Christian VII med tillatelse til samtidig å studere ved Sorø Akademi, men ble fjernet fra denne stilling av Struensee i 1771 med 400 rigsdaler i ventepenge. Årsaken var at Hauchs utnevnelse ved hoffet ifølge Struensee var ledd i en intrige, som hoffmarskalken Conrad Holck hadde arrangert for å fortrenge kongens favoritt Fritz von Warnstedt. Hauch var formentlig kun passivt medvirkende i intrigen, som altså mislyktes.
Han gikk på Sorø akademi fra 1770 til 1773, og avla examen jur. i 1773.
Hauch ble auskultant assessor ved Højesteret i 1777. I 1781 studerte han ved Københavns Universitet, og deretter fulgte en studiereise i utlandet.
Den 1. juni 1784 giftet han seg med Karen Tank, datter av kjøpmann i Fredrikshald Niels Tank og Sophia Catharina Leuch. De ble senere foreldre til Carsten Hauch.[5]
Fra 1781 til 1789 var han amtmann i Smaalenene (Østfold). Broren Johan Christian Hauch etterfulgte ham der. Fra 1789 til 1802 var Frederik Hauch amtmann i Søndre Bergenhus (Hordaland) og stiftamtmann i Bergen. Han ble også president ved Bergen stiftsoverrett i 1797, og satt i også det embetet til 1802.[4]
I 1802 forlot han Norge og ble stiftamtmann for Sjælland, Bornholm og Færøyene. Han ble generalpostdirektør - direktør for det danske Post- og Telegrafvæsenet - og medlem av Postkassepensjonsdireksjonen i 1810. I 1833 fikk han avskjed.
Hauch ble ridder av Dannebrog i 1803, og geheimekonferensråd i 1811.
Stiftamtmenn i Bergen | Bjelke (1660-1666) · Lilienskiold d.e. (1667-1669) · Marschalck (1669-1679) · Lilienskiold d.e. (1679-1681) · Gyldenløve (1681-1699) · Stockfleth d.e. (1699-1704) · M. de Tonsberg (1704) · V. de Tonsberg (1704-1710) · E. Hammond (1710-1711) · Undall (1711-1728) · Osten (1728-1732) · Kaas (1732-1738) · Bagger (1738-1741) · Møinichen (1741-1749) · Cicignon (1749-1766) · Skeel (1766-1768) · Petersen (1768-1772) · Levetzau (1772-1774) · Schouboe (1774-1789) · Hauch (1789-1802) · Bulll (1802-1814) · Christie (1815-1825) · Falsen (1825-1827) · Bull (1829-1834) · Hagerup (1834-1852) · Schydtz (1852-1859) · Smit (1859-1875) · Ræder (1875-1884) · Hoffmann (1884-1907) · Olsen (1907-1918) |
---|---|
Amtmenn i Søndre Bergenhus | |
Fylkesmenn i Hordaland | Petersen (1918–1929) · Johannesen (1929–1933) · Lindebrække (1934–1949) · Lid (1949–1966) · Leiro (1966–1984) · Randal (1984–1998) · Alsaker (1998–2010) · Sponheim (2010–2018) |
Frem til 1918 var tittelen stiftamtmann og amtmann. Fra 1834 var stillingen delt i stiftamtmann i Bergen og amtmann i Søndre Bergenhus før det kun ble en posisjon i 1918 ved tittelen fylkesmann Se også: Statsforvalteren i Vestland |