Frederick Hertug av York og Albany | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 16. aug. 1763[1]![]() St. James's Palace (London) | ||
Død | 5. jan. 1827[1]![]() Rutland House, London | ||
Beskjeftigelse | Militært personell, politiker, kunstmaler, aristokrat, katolsk biskop ![]() | ||
Embete | |||
Utdannet ved | Georg-August-Universität Göttingen[2] | ||
Ektefelle | Friederike Charlotte av Preussen | ||
Partner(e) | Mary Anne Clarke[3] | ||
Far | Georg III av Storbritannia[4] | ||
Mor | Sophie Charlotte av Mecklenburg-Strelitz[4] | ||
Søsken | 14 oppføringer
Georg IV av Storbritannia (familierelasjon: eldre bror)[4]
Vilhelm IV av Storbritannia (familierelasjon: yngre bror)[4] Charlotte av Württemberg (familierelasjon: yngre søster) Edward Augustus, hertug av Kent og Strathearn (familierelasjon: yngre bror)[4] Augusta Sophia av Storbritannia (familierelasjon: yngre søster) Elisabeth av Hannover (familierelasjon: yngre søster) Ernst August I av Hannover (familierelasjon: yngre bror) Augustus Frederick, hertug av Sussex (familierelasjon: yngre bror) Adolphus, hertug av Cambridge (familierelasjon: yngre bror)[4] Maria av Hannover (familierelasjon: yngre søster)[4] Sophia av Hannover (familierelasjon: yngre søster) Octavius av Storbritannia (familierelasjon: yngre bror) Alfred av Hannover (familierelasjon: yngre bror) Amelia av Hannover (familierelasjon: yngre søster) | ||
Barn | Ingen | ||
Nasjonalitet | Det forente kongerike Storbritannia og Irland | ||
Gravlagt | St. George's Chapel | ||
Medlem av | Royal Society (1789–) (Royal Fellow of the Royal Society)[5] | ||
Utmerkelser | 6 oppføringer
Storkors av den militære Maria Teresia-ordenen
Storkorsridder av Order of the Bath Sankt Aleksander Nevskij-ordenen Andreasordenen Hosebåndsordenen Royal Fellow of the Royal Society (1789)[5] | ||
Titler | HRH The Duke of York and Albany HRH The Prince Frederick | ||
Signatur | |||
![]() | |||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Frederick, hertug av York og Albany (født 16. august 1763 i St. James's Palace i London, død 5. januar 1827 i Rutland House i London) var en britisk prins. Han var andre sønn og andre barn av kong Georg III av Storbritannia. Han giftet seg med Friedrike Charlotte av Preussen i 1791, men de fikk ingen barn. Frederick var arveprins fra 1820 til sin død i 1827. Da Georg IV døde i 1830, ble han etterfulgt av den yngre broren Vilhelm IV.
Fredrik August var annen sønn av Georg III av Storbritannia. Han ble allerede i 1764, altså allerede som spedbarn, ved sin fars innflytelse utsett til fyrstbiskop av Osnabrück (bispeverdigheten gikk vekselvis fra katolikk til protestant, en ordning som stammet fra freden i Westfalen).[trenger referanse] Denne verdighet innehadde han til 1803.
I 1784 ble han hertug av York og Albany.
Hjemkommen fra Tyskland i 1787 ble Fredrik raskt meget populær og ble i alt begunstiget av sin far, som gjerne ville fremholde sin yndlingssønn på bekostning av den opposisjonelle prinsen av Wales (den senere Georg IV).[trenger referanse] Prins Fredrik giftet seg 1791 med Fredrika Charlotta av Preussen, men ektefellene ble separert etter et drøyt år.
Han fikk i 1793 befal over den engelsk-hannoveranske hæren i Nederlandene, men ble der gjentatte ganger beseiret av franskmennene, og vendte i 1795 tilbake til England. Der ble han av faren gjort til feltmarskalk og øverstkommanderende for hæren. Ikke heller året 1799s ekspedisjon til Flandern gav ham noen krigsære: han ble slått ved Bergen og måtte på ydmykende vis kapitulere ved Alkmaar.[trenger referanse]
I mars 1809 ble han tvunget til å fratre som arméens øverstkommanderende etter en meget offentlig skandale. Hans maitresse (elskerinne) Mary Anne Clarke hadde mot betaling utvirket forfremmelser for unge offiserer og fikk etter en krangel med Fredrik denne angitt for delaktighet i denne bestikkelsesaffære.[trenger referanse] Dette kunne imidlertid ikke bevises når saken ble behandlet i underhuset. Hans bror prinsregenten gav ham til tross for dette i 1811 kommandoen over arméen, og parlamentet forsikret ham i 1814 høytydelig for de fortreffelige disposisjoner han hadde foretatt under krigen.[trenger referanse]
Fredrik August var etter sin brors datter prinsesse Charlotte Augusta av Wales' død i 1817 nærmeste tronarving, og var som sådan høyt oppbåret av de mest konservative, fremfor alt etter sin skarpe opptreden i 1825 mot forslaget om katolikkenes emancipation.[trenger referanse]
Britiske prinser | |
---|---|
Generasjonsinndelingen tar utgangspunkt i stamfaren Georg I av Storbritannia, som formaliserte titlene prins og prinsesse for medlemmer av den britiske kongefamilie. | |
1. generasjon | |
2. generasjon | |
3. generasjon | |
4. generasjon |
|
5. generasjon | |
6. generasjon |
|
7. generasjon |
|
8. generasjon |
|
9. generasjon | |
10. generasjon | |
11. generasjon | |
12. generasjon | |
[1] er ikke født britisk prins, men blei gjort til prinsgemal. [2] er ikke født britisk prins, men blei gjort til prins av Storbritannia. |