Fjolne eller Fjølne var, ifølge Ynglingesagaen[1] og Ynglingatal, en mytisk konge i Uppsala, Sverige. Ifølge Snorre var han sønn av guden Frøy (Yngve-Frøy) som har gitt opphav til Ynglingeætten, og jotunkvinnen Gerd.[2]
Ifølge Gylvaginning var Fjolne også ett av Odins mange navn.[3]
Ifølge legenden var det Fjolne som solgte jotunmøyene Fenja og Menja til den danske kong Frode i Lejre – danekongenes kongssete på Sjælland. Trellkvinnene ble satt til å kverne gull for kongen på kverna Grotte. Dette er beskrevet i det mytologiske diktet Grottesangen. Ifølge Grottesangen skal Fjolne ha levd samtidig med keiser Augustus, det vil si i første århundre f.Kr. og inn i første århundre e.Kr.[4]
Snorre forteller at Fjolne en gang dro på besøk til sin venn kong Frode i Lejre. Det var stelt til stort drikkegilde med et stort mjødkar. Utpå natta måtte Fjolne ut en tur – Snorre betegner ham her som død-drukken. På vei inn gikk han feil, datt i mjødkaret og druknet.[5]
I Tjodolvs dikt i Ynglingatal heter det at «hans bane vart, i vindlaus sjø».
Ifølge Ynglingesagaen ble Fjolne etterfulgt av sin sønn Sveigde som konge i Uppsala.