Filip IV av Frankrike Konge av Frankrike | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | juni 1268[1][2][3][4]![]() Fontainebleau | ||
Død | 29. nov. 1314![]() Fontainebleau | ||
Beskjeftigelse | Hersker ![]() | ||
Embete | |||
Ektefelle | Johanna av Navarra | ||
Far | Filip III av Frankrike[5] | ||
Mor | Isabella av Aragón[5] | ||
Søsken | Margaret av Frankrike Blanche of France, Duchess of Austria Louis av France Karl av Valois[5] Louis, Greve av Evreux | ||
Barn | Margareta av Frankrike Ludvig X av Frankrike Blanche Isabella av Frankrike Filip V av Frankrike Karl IV av Frankrike Robert av Frankrike | ||
Nasjonalitet | Kongeriket Frankrike | ||
Gravlagt | Klosterkirken Saint-Denis | ||
Regjeringstid | 1285–1314 | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Filip IV av Frankrike (fransk Philippe IV, Philippe le Bel; født 1268 i Fontainebleau, død 29. november 1314 i Fontainebleau) var konge i Frankrike fra 1285 til sin død. Sønn av Filip III og Isabella av Aragon, far til Ludvig X, Filip V og Karl IV av Frankrike.
Han ble også kalt for «Filip den smukke» og bør ikke forveksles med Filip I av Castilla som også ble kalt for «Filip den smukke».
Filip IV tilhørte huset Capet og ble født på palasset i Fontainebleau ved Seine-et-Marne. Som konge var Filip fast bestemt på å styrke monarkiet for enhver pris.[trenger referanse] Han lente seg, mer enn noen av hans forgjengere, på et profesjonelt byråkrati av legalister (den formelle strukturen av regjeringsinstitusjoner).[trenger referanse] Det er Filips fortjeneste at Frankrike ble omformet fra et karismatisk monarki (som lett kunne kollapse med en dårlig konge) til et institusjonelt kongedømme, begynnelsen på den moderne Frankrike.[trenger referanse]
Filip giftet seg med Johanna av Navarra (1271–1305) den 16. august 1284. Det primære fordelene av ekteskapet var å kunne arve områdene Champagne og Brie som var grensen til de kongelige besettelsene i området Île-de-France. Kongedømmet av Navarra var derimot ikke av samme interesse for den franske kronen, men forble i union i tidsrommet 1284-1329, og etter gikk retningen hver sin veg.
På samme måte som Edvard I av England drev Filip IV jødeforfølgelser. Han arresterte jøder for å kunne stjele deres eiendommer til å understøtte sin egen krigføring. Hans fiender i den katolske kirken benyttet anledningen til å fordømme hans luksuriøse livsstil, men grunnen var nok heller at han skattet de geistlige for halvparten av deres inntekter, noe fikk den romersk-katolske kirken og Vatikanet til å gjøre opprør.[trenger referanse] Filip seiret da den franske erkebiskop Bertrand de Goth ble valgt til pave som Clement V og pavestolen ble flyttet til Avignon, omgitt av franske territorier.
Filip gikk på et ydmykende nederlag da en arme av 2500 adelsmenn (riddere og væpnere) og 4000 infanterister som han sendte for å slå ned et opprør i Flandern ble slått ved de gylne sporer-slaget nær Kortrijk den 11. juli 1302. Filip glemte ikke og i 1302 maktet Filip å tvinge flamlenderne til å akseptere en meget streng fredsavtale som slo fast en høy krigsskadeserstatning og ydmykende straffetiltak.[trenger referanse]
Den 13. oktober 1307 ble alle tempelriddere i Frankrike arrestert samtidig. Filip lot dem bli torturert til å innrømme kjetteri. Hensikten var å overta tempelherrenes formue og bryte opp tempelherrenes kloster- og banksystem. Tempelridderne var en orden underlagt paven, men Filip benyttet sin innflytelse på Clement V til å oppløse ordenen og fjerne dens ekslastiske status og beskyttelse for å plyndre den.
Hva som egentlig skjedde med tempelriddernes formue i Frankrike har lenge vært et mysterium som har gitt mange teorier og spekulasjoner.[trenger referanse] Det finnes legender om skip som slapp unna Filips agenter, skip som seilte fra Frankrike til Skottland med tempelherrenes formuer. Og at noen av tempelherrene som seilte til Skottland deltok i slaget ved Bannockburn med Robert Bruce da skottene sloss for sin uavhengighet mot England.
Filip torturerte et antall tempelriddere og 1314 fikk han Jacques de Molay, tempelriddernes stormester, og Geoffrey de Charney, overlærer av Normandie, brent på en stake.
Filip IV døde mens han var på jakt og er begravd i den basiliske kirken i Saint-Denis.