Bengt Gustavsson Bengt Olov Emanuel «Julle» Gustavsson | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 13. jan. 1928[1][1][2]![]() Ringarum[1][2] | ||
Død | 16. feb. 2017[1][2]![]() Norrköping[1] | ||
Beskjeftigelse | Fotballspiller, fotballtrener ![]() | ||
Nasjonalitet | Sverige | ||
Utmerkelser | Guldbollen (1953)[1] | ||
Høyde | 182 centimeter | ||
Posisjon | Centrehalf[3] | ||
Klubber | |||
År | Klubber | Kamper (mål) | |
1947–1955 | IFK Norrköping | 147 (17) | |
1956–1961 | Atalanta | 145 (0) | |
1961–1965 | Åtvidabergs FF | ||
Landslag | |||
År | Lag | Kamper (mål) | |
1951–1963 | Sverige | 57 (0) | |
Trenerkarriere | |||
År |
Klubber |
||
1964–1970 1971–1972 1973–1974 1975–1978 1979–1981 1982–1983 1985 |
Åtvidabergs FF Sveriges ungdomslandslag Östers IF IFK Norrköping Hammarby IF IK Sleipner IFK Norrköping (assistent) |
||
Bengt Olov Emanuel «Julle» Gustavsson (født 13. januar 1928 i Ringarum, død 16. februar 2017 i Norrköping) var en svensk fotballspiller og trener. Som spiller deltok han i finalen i VM i fotball 1958 og ble seriemester med IFK Norrköping. Som trener ledet han Åtvidabergs FF inn i dets gylne periode på begynnelsen av 1970-tallet.
Gustavsson begynte å spille fotball for sitt lokale lag fra Gusum. I 1947 ble han med i den tids dominerende klubb, IFK Norrköping. På slutten av ungarske Lajos Czeizler trenertid var det meningen at Gustavsson skulle erstatte Gunnar Nordahl på midtbanen (Nordahl dro til AC Milan i 1949). I sin først kamp mot AIKs scoret han tre mål. Den østerrikske treneren Karl Adamek, som hadde ansvaret fra 1950, flyttet han tilbake i forsvar, hvor han senere skulle dominere. I sine år hos Norrköping ble han seriemester i 1948, 1952 og 1956. Han spilte også finalen i den Svenska Cupen i 1953.
Gustavsson fikk sin debut på Sveriges herrelandslag i fotball i oktober 1958 med tap mot Danmark i København. Dette var den siste kampen i Nordisk mesterskap i fotball 1948-51, men Sverige vant allikevel sammenlagt. Han spilte for Sverige i Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Etter tap i semifinalen mot senere seirende Ungarn, fikk Sverige senere bronse ved å slå Tyskland 2-0. Gustavsson vant Guldbollen i 1953.
I 1956 startet Bengt Gustavsson i Seria A-laget Atalanta Bergamo. Der spilte han libero og var en "klippe" i forsvaret. I 1958 rykket Atalanta ned til Serie B, men rykket opp igjen året etter under trener Karl Adamek, som hadde ansvaret for laget dette året.
I 1958 ble Gustavsson tatt ut til landslaget som deltok i VM i fotball i Sverige, og var del av standard-formasjonen sammen med Gunnar Nordahl, Nils Liedholm og Gunnar Gren, som alle spilte i Italia. Med tap 2 - 5 mot Brasil i finalen var allikevel det beste resultatet for Sverige i noe VM.
Etter sesongen 1961-62 returnerte Gustavsson til Sverige og til annendivisjonslaget Åtvidabergs FF. I juni 1963 spilte han sin 57. og siste landskamp mot Jugoslavia i Beograd. Kampen endte 0-0. Fra 1964 var han spillenede trener i Åtvidabergs FF. Han avsluttet som spiller i 1965, men fortsatte som trener i den svenske klubben.
I 1967 ledet han laget, for andre gang i dets historie, til opprykk til Allsvenskan. Dette var starten på en gyllen æra i klubbens historie. Gustavsson forble trener til 1970 hvor laget beseiret Sandvikens IF fra Uppsala 2-0 i finalen i Svenska Cupen.
Fra 1971 til 1972 hadde Bengt Gustavsson et kort opphold som trener for det svenske ungdomslandslaget. Han ble senere trener for Östers IF fra 1973 til 1974, fra 1975 til 1978 og i 1985 som assistent hos IFK Norrköping[4], fra 1979 til 1981 Hammarby IF og fra 1982 til 1983 andredivisjonslaget IK Sleipner, som rykket ned i 1983.
Som spiller:
Som trener: