riolit | |
![]() | |
riolitminta | |
Adatok | |
Képződés típusa | magmás |
Képződés helye | kiömlési |
Szerkezet | holokristályos |
Szövet | iránytalan |
Vegyi összetétel | savanyú (felzikus) |
Ásványos összetétel | túltelített |
Fajsúly | 2300–2400 kg/m³ |
Előfordulás | szinorogén vulkanizmus, szubszekvens vulkanizmus |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz riolit témájú médiaállományokat. |
A riolit az egykori vulkánkitörésekkor a felszínre került savanyú magmás kőzet, mely a sűrűn folyó felszínre tört lávából dermedt meg. A magmás kőzetek közül ez tartalmazza a legtöbb szilícium-dioxidot, savanyú, túltelített kőzet. Mindig tartalmaz szabad kvarcot, mivel a magma lehűlésekor a szilícium-túltengés miatt a többi ásványos összetevő kiválása után is marad elegendő a kvarckristályok kialakulásához.
Az elnevezés Andrés Manuel del Río(en) spanyol-mexikói tudós nevéből és a görög lithosz (λίθος = kő) szóból származik.[1]
A riolittá dermedt láva szerkezete a gyors kihűlés miatt üveges maradt, vagyis kristályosodás végbemente nélkül dermedt meg, ami annyit jelent, hogy az atomoknak nem maradt elég idejük a kristály szerkezetbe rendeződéséhez. Előfordulhat porfiros változata is.
A riolit legfontosabb változatai kőzetszövet szerint:
Hazánkban riolit főként a Zempléni-hegységben fordul elő, az itteni kőzetek nagy része riolit.
Riolitos kőzetből áll még a Kaszonyi-hegy is, ahol a riolit üveges formája fordul elő.
A miocén kárpáti emeletéből származó riolitos ártufa szinte egész Magyarországon megtalálható.