FV4034 Challenger 2 | |
![]() | |
Fejlesztő ország | Egyesült Királyság |
Gyártó |
|
Gyártási darabszám | 447 |
Háborús részvétel | |
Általános tulajdonságok | |
Személyzet | 4 (parancsnok, vezető, irányzó, töltő) |
Hosszúság | 8.3 m |
Szélesség | 3.5 m |
Magasság | 3.04 m |
Tömeg | 62.5 tonna |
Páncélzat és fegyverzet | |
Páncélzat | Chobham |
Elsődleges fegyverzet | 120mm L30A1 ágyú |
Másodlagos fegyverzet | 7.62 mm L94A1 EX-34 párhuzamosított géppuska 7.62 mm L37A2 légvédelmi géppuska |
Műszaki adatok | |
Motor | Perkins CV-12 dízelmotor |
Teljesítmény | 1200 Le (895 kW) |
Felfüggesztés | hidropneumatikus |
Sebesség | 59 km/h |
Fajlagos teljesítmény | 19.2 Le/tonna |
Hatótávolság | 450 km |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz FV4034 Challenger 2 témájú médiaállományokat. |
Az FV 4034 Challenger 2 jelenleg a brit és ománi hadseregben alkalmazott harckocsi, amely 1998 óta áll hadrendben.
A Challenger 2 harckocsit a Vickers Defense Systems (amely ma már a BAE Systems Land and Armaments részeként működik) fejlesztette ki, az előd, a Challenger 1 jelentős átdolgozásával. A Challenger 2 építésekor csupán az előd törzsét vették át változtatások nélkül, minden más rendszerében különböznek (az alkatrészeknek csupán 5%-a kompatibilis). 1988-ban (miután bemutatták a terveket) a védelmi minisztériumtól megbízást kapott a vállalat egy működőképes példány legyártására. 1991-ben a brit védelmi minisztérium 520 millió font értékű pályázatot hirdetett 127 db harckocsi és 13 db gyakorló jármű beszerzésére. A pályázaton a Challenger 2 mellett az M1A2 Abrams, valamint a Leopard 2 is indult, ám végül a brit konstrukció győzött. 1994-ben 800 millió font értékben további 259 darab harckocsit és 9 darab gyakorló járművet rendeltek, melyeket 1998-ban állítottak szolgálatba, ezzel leváltva a Challenger 1 típusú harckocsikat. A briteken kívül eddig csupán az ománi hadsereg rendszeresítette a típust, két lépcsőben: 1993-ban 18, 1997-ben pedig további 20 darabot vásároltak. A Challenger 2 gyártása 1993-tól egészen 2002-ig folyt két fő telepen.
A Challenger 2 fő fegyverzetét eredetileg egy L30 típusú, 120 mm-es harckocsiágyú alkotta (később ezt egy német Rheinmetall L55 típusú, szintén 120 mm-es ágyúval váltották fel), melyet különleges salakhegesztéses eljárással készített, csiszolt acélból készítettek (ezenkívül ellátták hővédő köpennyel is). A torony 9 másodperc alatt képes 360 fokban megfordulni. A löveg vezérlését a BAE által kifejlesztett elektronikus lövegirányító és stabilizáló rendszere biztosítja. A harckocsi összesen 50 darabot képes szállítani az igény szerint űrméret alatti páncéltörő lövedékből vagy szegényített urán lövedékekből.
A harckocsi másodlagos fegyverzetét egy, a löveggel párhuzamosított, L94A1 EX-34 típusú, 7,62 mm-es géppuska és egy L37A2 7,62 mm-es légvédelmi géppuska alkotja, amelyet a toronyra szereltek.
A Challenger 2 a világ jelenlegi egyik leghatékonyabb páncélzatával, a Chobham típusúval van felszerelve, amellyel a tornyot és a törzset védik. Ezenkívül szükség esetén felszerelhető reaktív páncélzat is. A nukleáris, kémiai és biológiai támadások elleni védelmi rendszert a toronyban helyezték el.
A harckocsi védelmét szolgálja még a torony mindkét oldalán elhelyezett, összesen 16 db L8 típusú füstgránát kilövő is (a füstképzés másik módja a gázolaj kipufogócsőbe fecskendezése).
A Challenger 2 fel van szerelve Harctéri Információs Rendszerrel (Platform Battlefield Information System Application - PBISA), amely egy navigációs rendszerből, valamint egy parancsnoki és egy vezetői kijelző panelből áll. A parancsnoki állás Sagem VS 580-10 típusú szenzorokkal van felszerelve. A szerkezet dőlésszöge +35 és -35 fok között állítható. Ezenkívül a parancsnoki állásba beépítettek még 8 periszkópot is, ezzel biztosítva a 360 fokos látószöget. A harckocsit felszerelték éjjeli és hőképes képalkotó rendszerrel is, a szenzorok által küldött képet pedig a tüzér és a parancsnok kijelzőjén lehet megjeleníteni.
A Challenger 2 mozgékonyságát egy Perkins CV-12 típusú dízelmotor biztosítja, amely 890 KW (1200 LE) teljesítmény leadására képes. A harckocsi műúton 59 km/h, terepen pedig 40 km/h sebességre képes. Maximális hatótávolsága 450 km.
A Challenger 2-t a békefenntartó missziókon kívül bevetették a 2003-as Irak elleni invázióban is, ahol a britek 120 darab harckocsit vetettek be. Harci alkalmazás során eddig két Challenger 2 megrongálódott, egy pedig megsemmisült: