![]() | ||||||
אלבום אולפן מאת אמינם | ||||||
יצא לאור |
23 במאי 2000 ![]() | |||||
---|---|---|---|---|---|---|
הוקלט | 1999-2000 | |||||
סוגה | היפ הופ, הורורקור | |||||
שפה |
אנגלית ![]() | |||||
אורך | 72:14 | |||||
חברת תקליטים | אפטרמת'/אינטרסקופ | |||||
הפקה | ד"ר דרה, מל-מן, 45 קינג, אמינם, האחים באס | |||||
| ||||||
| ||||||
![]() ![]() |
The Marshall Mathers LP הוא אלבומו השלישי של הראפר אמינם. הוא יצא בשנת 2000 וזכה להצלחה רבה ברחבי העולם ונחשב לאלבום הסולו הנמכר במהירות הרבה יותר בכל הזמנים. נכון ל-2014, האלבום מכר 32 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ב-5 בנובמבר 2013 יצא לאור אלבום המשך בשם The Marshall Mathers LP 2.
תוכן המילים באלבום זה היה גס ובוטה, כיאה לסגנונו החריף של אמינם ושל מוזיקת הראפ בכלל. השירים עסקו בעיקר ב"עלייתו לגדולה" ופגעו באלו שביקרו את אלבומו הקודם. עצם העובדה שקרא לאלבום בשמו האמיתי, מרשל מאת'רס, מלמדת על התנערותו של אמינם מהתדמית של "סלים שיידי", שם הבמה השני שלו שהשימוש בו היה נפוץ מאוד באלבומו הקודם (שאף נקרא על שמו - The Slim Shady LP), והצגת עצמו בצורה טבעית, כבן אדם מן השורה. כמו כן עסקו השירים גם במשפחתו, בעיקר בשנאה לאשתו קים.
סביב האלבום היו מחאות רבות, וכשהאלבום היה מועמד לארבעה פרסי גראמי (ביניהם אלבום השנה, ובכך היה לאלבום הראפ הראשון שמועמד לקטגוריה זו) החריפו המחאות. הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ארגנה חרם על טקס גראמי, בעקבות הרושם המתקבל משיריו על שנאה כלפי הומוסקסואלים, ואמינם הגיב בכך ששר בטקס גראמי את הלהיט Stan ביחד עם אלטון ג'ון תוך שהוא מתחבק איתו בסיום השיר בניסיון להראות כי אינו שונא הומוסקסואלים. האלבום קיבל ביקורות טובות ממבקרי מוזיקה כגון All Music Guide ומגזין המוזיקה הבריטי New Musical Express.
בשבוע הראשון ליציאתו מכר האלבום 1.7 מיליון עותקים, ובכך הפך לאלבום הראפ שנמכר בקצב המהיר ביותר בהיסטוריה. אלבום זה היה האלבום השני במכירות באותה שנה, כשמכר 8 מיליון עותקים בארצות הברית ועוד כ־21 מיליון עותקים ברחבי העולם. נכון למאי 2019 האלבום מכר בארצות הברית 11 מיליון עותקים, ויותר מ-35 מיליון בעולם כולו.
מגזין הרולינג סטון מיקם את האלבום במקום ה-298 מתוך 500 האלבומים הטובים בהיסטוריה.[1] בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-67 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21".[2] מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-145 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני מהדורות שנוצרו בעבר.[3] בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-25 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.[4] מגזין Spin כלל את האלבום במקום ה-50 ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר ב-30 שנים האחרונות (1985–2014), שנערך בשנת 2019.[5]
האלבום היה מועמד לארבעה פרסי גראמי וזכה בשלושה: אלבום הראפ של השנה, הופעת הראפ הטובה ביותר בסולו, והופעת הראפ הטובה ביותר בהרכב.
שיר | אורחים | מפיקים | זמן |
---|---|---|---|
Public Service Announcement 2000 | - | - | 0:26 |
Kill You | - | Dr. Dre, Mel-Man | 4:24 |
Stan | Dido | The 45 King, Eminem | 6:44 |
Paul | Paul Rosenberg | - | 0:11 |
Who Knew | - | Dr. Dre, Mel-Man | 3:48 |
Steve Berman | Steve Berman | - | 0:54 |
The Way I Am | - | Eminem | 4:50 |
The Real Slim Shady | - | Dr. Dre, Mel-Man | 4:44 |
?Remember Me | RBX & Sticky Fingaz | Dr. Dre, Mel-Man | 3:39 |
I'm Back | - | Dr. Dre, Mel-Man | 5:10 |
Marshall Mathers | - | Bass Brothers, Eminem | 5:21 |
Ken Kaniff | - | - | 1:02 |
Drug Ballad | Dina Rae | Bass Brothers, Eminem | 5:00 |
Amityville | Bizarre | Bass Brothers, Eminem | 4:14 |
Bitch Please II | Dr. Dre, Snoop Dogg, Xzibit & Nate Dogg | Dr. Dre, Mel-Man | 4:48 |
Kim | - | Bass Brothers | 6:17 |
Under the Influence | D12 | Bass Brothers, Eminem | 5:21 |
Criminal | - | Bass Brothers, Eminem | 5:15 |
אלבומי השנה של רולינג סטון | ||
---|---|---|
1978–1979 | 1978: הרולינג סטונז – Some Girls • 1979: ניל יאנג – Rust Never Sleeps | |
1980–1989 | 1980: הקלאש – London Calling • 1981: הרולינג סטונז – Tattoo You • 1982: ברוס ספרינגסטין – Nebraska • 1983: אר.אי.אם. – Murmur • 1984: ברוס ספרינגסטין – Born in the U.S.A. • 1985: ראשים מדברים – Little Creatures • 1986: פול סיימון – Graceland • 1987: ברוס ספרינגסטין – Tunnel of Love • 1988: מידנייט אויל – Diesel and Dust • 1989: ניל יאנג – Freedom | |
1990–1999 | 1990: שינייד או'קונור – I Do Not Want What I Haven't Got • 1991: אר.אי.אם. – Out of Time • 1992: אר.אי.אם. – Automatic for the People • 1993: נירוונה – In Utero • 1994: הול – Live Through This • 1995: פי ג'יי הארווי – To Bring You My Love • 1996: בק – Odelay • 1997: בוב דילן – Time Out of Mind • 1998: לורן היל – The Miseducation of Lauryn Hill • 1999: זעם כנגד המכונה – The Battle of Los Angeles | |
2000–2009 | 2000: אמינם – The Marshall Mathers LP • 2001: בוב דילן – Love and Theft • 2002: בק – Sea Change • 2003: אאוטקאסט – Speakerboxxx/The Love Below • 2004: קניה וסט – The College Dropout • 2005: קניה וסט – Late Registration • 2006: בוב דילן – Modern Times • 2007: מ.י.ה. – Kala • 2008: טיוי און דה רדיו – Dear Science • 2009: יו 2 – No Line on the Horizon | |
2010–2019 | 2010: קניה וסט – My Beautiful Dark Twisted Fantasy • 2011: אדל – 21 • 2012: ברוס ספרינגסטין – Wrecking Ball • 2013: ומפייר ויקנד – Modern Vampires of the City • 2014: יו 2 – Songs of Innocence • 2015: קנדריק לאמאר – To Pimp a Butterfly • 2016: ביונסה – Lemonade • 2017: קנדריק לאמאר – Damn • 2018: קארדי בי – Invasion of Privacy • 2019: אריאנה גרנדה – Thank U, Next | |
2020–הווה | 2020: טיילור סוויפט – Folklore • 2021: אוליביה רודריגו – Sour • 2022: ביונסה – Renaissance • 2023: סיזה – SOS |
פרס המוזיקה של MTV אירופה לאלבום הטוב ביותר | |
---|---|
|
הקודם: 2000: אמינם - The Slim Shady LP |
פרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר 2001: אמינם - The Marshall Mathers LP |
הבא: 2002: אאוטקאסט - Stankonia |