![]() | |||||
סינגל בביצוע ג'ון לנון, יוקו אונו ו-Plastic Ono Band | |||||
מתוך האלבום Live Peace in Toronto 1969 | |||||
יצא לאור |
4 ביולי 1969 (בבריטניה) 7 ביולי (בארצות הברית) | ||||
---|---|---|---|---|---|
הוקלט | 1 ביוני 1969 | ||||
מקום הקלטה |
מלון המלכה אליזבת | ||||
סוגה | פולק רוק, פופ | ||||
בי-סייד | "Remember Love" (Yoko Ono) | ||||
אורך | 4:54 | ||||
חברת תקליטים | אפל רקורדס | ||||
כתיבה |
ג'ון לנון רשמית: לנון-מקרטני | ||||
לחן |
לנון ומקרטני ![]() | ||||
הפקה | ג'ון לנון, יוקו אונו | ||||
| |||||
![]() ![]() |
"Give Peace a Chance" (בעברית: "תנו צ'אנס (סיכוי) לשלום") הוא פזמון שכתב ג'ון לנון ושהיה חלק ממסע התעמולה לשלום שערכו לנון ורעייתו, יוקו אונו בשנת 1969. השיר הוקלט ב-1 ביוני בחדר מלון במונטריאול, יחד עם חבריהם של בני הזוג ויצא על גבי תקליטון ב-4 ביולי, כאשר לנון היה עדיין חבר בלהקת הביטלס. ג'ון לנון כיבד את ההסכם שהיה לו מראשית ימי הביטלס עם פול מקרטני והקרדיט לכתיבת השיר ניתן ל"לנון-מקרטני". מאידך, חברי הביטלס התנגדו שהתקליטון יופק כתקליטון ביטלס ולכן נרשם שמבצעי השיר הם "Plastic Ono Band".
ג'ון לנון כתב את השיר לאחר שהחל מנישואיו ליוקו אונו במרץ 1969 בילו השניים במסיבות עיתונאים בלתי פוסקות במסגרת שביתות מיטה שערכו באמסטרדם, וינה ומונטריאול. לנון ביקש לחדד את המסר לפיו יוקו והוא אינם מטיפים לא לסוציאליזם ולא לקומוניזם ולא לשום "-איזם" אלא כל שהם דורשים הוא שמנהיגי העולם ייתנו סיכוי לפתרון סכסוכים בדרכי שלום, שייתנו צ'אנס לשלום.
החל מ-26 במאי שהו בני הזוג לנון בחדר מספר 1742 במלון "המלכה אליזבת" במונטריאול. ב-1 ביוני הקליטו את השיר. בהקלטה השתתפו חברים רבים של בני הזוג ואישים בעלי מעמד סמלי כ"נביא ה-LSD", טימותי לירי, המשורר אלן גינסברג, הרב אברהם פיינברג, שדרן הרדיו Murray the K, דיק גרגורי, זמרי מנזר הארי קרישנה ואחרים, חלקם מוזכרים בשמם במילות השיר. השיר הוקלט במקביל על ידי רשות השידור הקנדית CBC.
מילות השיר המקוריות כללו את המילה Masturbation (אוננות), אך ג'ון לנון לא רצה שהשיר ייפסל לשידור על ידי הצנזורה ולכן במילות השיר שהודפסו נכתב במקום זאת Mastication (לעיסה).
![]() | |||
---|---|---|---|
מדינה | מצעד | מיקום שיא | |
![]() |
Ö3 אוסטריה טופ 40 | 2 | |
![]() |
בילבורד הוט 100 | 14 | |
Cashbox | 11 | ||
![]() |
מצעד הסינגלים הבריטי | 2 | |
![]() |
GfK – טופ 100 | 4 | |
![]() |
מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 1 | |
![]() |
אולטראטופ 40 | 3 | |
![]() |
VG-lista | 11 | |
![]() |
אולטראטופ 50 | 10 | |
![]() |
קנדה הוט 100 | - | |
מצעד הסינגלים של RPM | 8 | ||
![]() |
המצעד השווייצרי | 4 |
סמוך ליציאתו הוקלט השיר על ידי סופרגרופ של מבצעים ישראליים ובהם אריק איינשטיין, שלום חנוך, אורי זוהר, יוסי בנאי, ישראל גוריון, אבי טולדנו, דן בן אמוץ, גבי ברלין, אילן ואילנית, הצ'רצ'ילים, שלישיית התאומים, רבקה מיכאלי, ציפי שביט, שלמה וישינסקי, הגשש החיוור, גילה אלמגור, יעל אביב וחנה אהרוני. השם שניתן להרכב החד-פעמי היה "מקהלת כולם".
בשנות השבעים והשמונים שודר השיר מדי יום בתחנת הרדיו קול השלום, לאחר דקת הדומיה לזכר קרבנות האלימות בעולם.
ב-5 באוקטובר 1995 נשא יצחק רבין נאום בכנסת ובו אמר "ממשלת ישראל החליטה לתת צ'אנס לשלום"[1]. הוא הזכיר את מילות השיר גם בפתח נאומו האחרון בעצרת ב-4 בנובמבר[2].
בהופעת פול מקרטני בתל אביב שר פול מקרטני את השיר כמחווה לג'ון לנון.