Kathleen Ferrier (22. huhtikuuta 1912 Preston, Lancashire, Englanti – 8. lokakuuta 1953) oli brittiläinen laulaja, äänialaltaan kontra-altto. Häntä pidettiin Britannian taitavimpiin kuuluvana lyyrisenä kontra-alttona, mutta hänen uransa kesti vain kahdeksan vuotta, sillä hän kuoli rintasyöpään 41-vuotiaana. Sairaus oli pidetty julkisuudelta salassa viimeiseen asti, joten laulajattaren kuolema uransa huippuvaiheessa järkytti koko Britanniaa. Tavallisen opettajaperheen tyttärestä ja puhelinkeskuksen hoitajasta taidemusiikin huipulle noussutta Ferrieriä kuvaillaan hänestä tehdyssä televisiodokumentissa The Life and Art of Kathleen Ferrier sodanjälkeisten vuosien rakastetuimmaksi naiseksi Britanniassa.[1]
Ferrier oli lahjakas amatööri jo teini-iässä. Hänen aviomiehensä ilmoitti jo miltei 30 vuoden ikäisen vaimonsa 1940-luvun alussa erääseen laulukilpailuun, jonka tämä yllättäen voitti. Siitä lähtien Kathleen Ferrier panosti ammattilaulajan uraan ja menestyi niin, että vuodesta 1945 alkaen hän esiintyi myös Britannian ulkopuolella. Hänen vakio-ohjelmistoaan olivat kirkkomusiikkiteokset (etenkin Bach, Händel, Mendelssohn) sekä kansanlaulut. Hän teki myös oopperarooleja, joista ensimmäinen oli häntä ajatellen sävelletty Lucretian rooli Benjamin Brittenin Lucretian ryöstössä. Hänen tunnetuimmaksi oopperaroolikseen muodostui Orfeuksen rooli Gluckin oopperassa Orfeus ja Eurydike.
Laulajan muistolle omistettu säätiö on vuodesta 1956 lähtien järjestänyt vuosittaista oopperalaulajien kilpailua nimeltä Kathleen Ferrier Awards.[2]
|