Fokas (547-610) oli armeijan vallankaappauksessa valtaan noussut ja samalla tavoin kukistunut Bysantin keisari vuosina 602–610.[1] Koska useimmat häntä koskevat tiedot ovat peräisin keisari Herakleioksen ajan propagandasta, Fokasta on historiankirjoissa kuvattu toistaitoisena tyrannina. [2]
Keisari Maurikioksen veljen Petroksen johtama armeija määrättiin talvehtimaan Tonavalla. Kun sadanpäämies Fokasin johtaman lähetystön vetoomukset torjuttiin, armeija julisti Fokasin kilven päällä uudeksi keisariksi ja lähti paluuretkelle Konstantinopoliin. Koska Maurikioksen muut sotilaat olivat kiinni Traakiassa, hän kääntyi kaupungin hevosurheiluseurojen puoleen. Näin keisaria puolustamaan saatiin 1500 vihreää ja 900 sinistä. Kapinallisten lähetystö tarjosi kruunua keisarin pojalle, joka puolestaan tarjosi sitä keisarin isäpuolelle Germanukselle. Maurikioksen paettua Germanus pyysi apua vihreiltä. Nämä kieltäytyivät, koska pitivät Germanusta liian vankkana sinisten kannattajana. Maurikios saatiin kiinni bysanttilaisesta kirkosta ja teloitettiin muutaman aristokraatin kanssa. [3]
Fokaksen aikana Bysantti koki vastoinkäymisiä. Vuonna 603 hän kukisti vihreiden katukapinan, jonka yhteydessä pääkatu Mesen varrella olevia taloja poltettiin. [4]
Persian kuningas Khosroau II, jonka Maurikios oli auttanut valtaan, käytti hänen syrjäyttämistään perusteena aloittaa sodan Bysanttia vastaan.[5] Persialaiset tunkeutuivat syvälle Vähä-Aasiaan eli nykyisen Turkin alueelle. Samalla slaavit ja avaarit valloittivat maita Balkanilla ja langobardit Italiassa. Vaikka langobardit olivat miehittäneet suuren osan Italian niemimaata, Bysantin valta ulottui Fokasin aikana edelleen sen tiettyihin osiin, joihin kuului myös Rooma. Fokasin Italian eksarkki Smaragdus antoi pystyttää Roomaan Fokasin kunniaksi pylvään, joka on edelleen samalla paikalla, viimeisenä Rooman Forumille sijoitettuna monumenttina.[1] Tuossa vaiheessa Rooma oli yhä väkirikas kaupunki (n. 100 000 asukasta).
Fokas sai tukea eräistä osia keisarikuntaa, mutta kapinoiva Afrikan sotilaskomentaja, eksarkki Herakleios vanhempi lähetti poikansa laivastoineen Karthagosta syöksemään hänet vallasta.[5] Herakleios nuoremman laivasto saapui kaupunkiin 3. lokakuuta 610, ja kukisti Fokasin. 5. lokakuuta meritaistelussa. Fokas tuotiin Herakleioksen eteen, jolloin Fokas kysyi: "Pystytkö parempaan?" Tarinan mukaan Herakleios itse katkaisi Fokasin pään, ja ruumis paloiteltiin ja poltettiin Härkätorilla. Sotilaskaappausta seurasi lyhyt sisällissota Egyptissä ja Anatoliassa Fokasille uskollisia joukkoja vastaan.[1]
Edeltäjä: Maurikios |
Bysantin keisari | Seuraaja: Herakleios |
|