Faidon (m.kreik. Φαίδων, 400- ja 300-lukujen vaihde eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi. Hän oli kotoisin Eliistä.
Spartan voitettua Eliksen Faidon joutui vangiksi, ja hänet pakotettiin toimimaan jonkin aikaa orjana ja prostituoituna poikabordellissa Ateenassa. Siellä hänen kauneutensa teki hänet kuuluisaksi. Sokrates löysi hänet ja osti hänet vapaaksi varakkaan ystävän avustuksella. Faidonista tuli Sokrateen oppilas ja läheinen ystävä.
Vaikuttaa siltä, että Faidon oli myös Platonin ja Kebeen läheinen ystävä. Platon omisti hänelle dialoginsa Faidon. Faidon tunnetaan lähes ainoastaan tästä dialogista.
Pian Sokrateen kuoleman jälkeen Faidon palasi Elikseen ja perusti siellä elisläisen koulukunnan, joka opetti sokraattisesti. Hänen oppilaisiinsa kuuluivat Ankhipylos, Moskhos ja Pleistanos. Koulukunnasta kehittyi myöhemmin eretrialainen koulukunta.
Faidonin filosofiaa ei juurikaan tunneta, eikä se käy ilmi myöskään Faidonista. Hän kirjoitti joitakin dialogeja, mutta kaikkien aitoudesta ei olla varmoja. Jo Panaitios epäili niiden aitoutta (Diogenes Laertios II.64). Mahdollisesti dialogit Zopyros ja Simon ovat aitoja. Senecalta on säilynyt yksi katkelma Faidonilta (Epist. 94. 41). Sen mukaan yksi tapa hyveen hankkimiseen on viettää aikaa hyvien ihmisten seurassa.