Tallinna Transpordikool oli Haridus- ja Teadusministeeriumi hallatav riigi kutseõppeasutus. Õppekeeled olid eesti ja vene keel. Kool korraldas täiskasvanute kutse-, eri- ja ametialast koolitust raudtee, elektrijoonestamise, auto- ja arvutiõpetuse alal.
Kool asus Tallinnas aadressil Tehnika 18.
Transpordikooli teatakse õuel asuva veduri järgi. Kooli väravas on ühissõidukipeatus, kuhu saab sõita Balti jaamast trollidega nr 4, 5, bussiga nr 43 või kesklinnast trolliga nr 1 ning bussiga nr 40.
Kooli õppehooned on olnud aastaid eri õppeasutuste kasutuses, kuid eelkõige on seda kooli teatud raudteekoolina.
Raudteelaste väljaõpetamiseks asutati 1880 Tallinna Raudtee Tehnikakool. Kool asus algselt ühekorruselises puuhoones Balti jaama taga, mida enam alles ei ole. Praegusele asukohale koliti 1881. Tänapäevased pea- ja väike õppekorpus valmisid 1895. aastal. 1900. aastal ehitati kooli töökojad, praegune võimla. Kool evakueeriti 1917. aastal Venemaale ja likvideeriti 1918. aastal.
1918–1926 ei olnud kooli hooned otseselt seotud raudtee kutseõppega. Kuni 1919. aastani tegutses seal Eesti Vabariigi Sõjakool ja seejärel Eesti Raudteevalitsus.
1926–1939 asusid Tehnika 18 õppehoonetes sellised kutsekeskhariduskoolid ja allrentnikud nagu Riigi Tööstuskeskkool, Riigi Tööstusõpilaste Kool, Tallinna Poeglaste Ametikool ja Tallinna Prantsuse Lütseum (1926–1937).
1939. aastal avati kaheaastase õppeajaga Tallinna Raudteekool ehk Raudtee Kutsekool. Teise maailmasõja ajal jagati kooli ruume Tallinna I Tööstusõpilaste Kooliga.
1944. aastal asuti raudteealast haridust õppetama nõukogude mallide järgi. Tallinna Raudteekooli ja Tallinna I Tööstuskooli baasil moodustati 16. novembril 1944 Raudteekool nr 1, mis allus Eesti NSV Tööjõureservide Valitsusele.
Linnakutsekoolis nr 3 võeti õppima vähemalt 15-aastasi noormehi autoremondilukksepa, mootorvedurite remondilukksepa, mootorvedurijuhi ahi, raudtee automaatikaseadmete montööri ja teedemasinate mehaaniku erialale. Õppeaeg oli 1–3 aastat[1].
1969. aastal toimus koolis põleng. 1971 valmis uus õpilaskodu, mis ehitati koolimajast eraldi Tulika tänav 37. Seejärel lõhuti vana sepikoda ja ehitati uus neljakorruseline õppehoone (valmis 1978), mis ühendati läbikäigu kaudu vana koolimajaga.
Kool on kandnud järgmisi nimekujusid:
Reparatsioonivedur Kc4-100 on valmistatud Tšehhoslovakkias Prahas Škoda Auto tehases 1949, veduri tender aga Gotwaldi tehases Brnos. Eestisse jõudis vedur Lätist 1963 ning töötas Türil, Sondas ja Virtsus. Alates 1974 seisab kooli õuel.
Kooli tegevust suunas kooli nõukogu, kes otsustas kooli arengu, vara ja eelarvega seotud küsimusi. Nõukogu koosseisu kinnitab haridus- ja teadusminister 3 aastaks.
Kooli juhib direktor. Koolil on õppenõukogu, kelle ülesanne on kooli õppe- ja kasvatustegevusega seotud küsimuste lahendamine. Kooli direktor kinnitab nimeliselt õppenõukogu koosseisu iga õppeaasta alguses.
Kooli struktuuriüksused on juhtkond, õppeosakond, majandusosakond, õpilaskodu, kantselei- ja personalitalitus, infotehnoloogia tugitalitus, arendustalitus ning huviala ja nõustamise talitus.
Tallinna Transpordikool võimaldas õppida kolmel õppesuunal (koolitusalade läbiviimis vajadused on aastati erinevad):
Vastavalt Eesti kutsehariduse arengukavale kuulub Tallinna Transpordikool eelisarendatavate kutseõppeasutuste hulka logistika ja transpordi kutsealade valdkonnas.
Tallinna Transpordikool lõpetas tegevuse 22. august 2016. Kool oli sunnitud sulgema õpilaste vähesuse tõttu. Kooli õigusjärglaseks on Tallinna Tööstushariduskeskus.