Rannaelamu on endisaegne Eesti põhjaranniku kalurikülade elamu.
Rannaelamus oli tavaliselt neli ruumi. Põhiline eluruum oli tuba. Koda asus toa ja õue vahel. Maja otstesse ehitati tubakamber ja kodakamber, mis olid ühenduses vastavalt toa ja kojaga. Kodakambrit kasutati sahvri või aidana. Suuremates taludes võidi toas vilja kuivatada, aga kojas peksti reht.[1]
Rannaelamu peal oli lame katus, tavaliselt viilkatus.[1]
Rannaelamu kujunes arvatavasti 18.–19. sajandil kohalikust kaheruumilisest suitsutoast, laenates ehituselemente Soome elamutest ja Eesti rehielamutest.[1]
20. sajandil tulid rannaelamute asemele uued elamud, mis olid keerukama plaaniga.[1]