Carl Albert Intelmann (12. veebruar/24. veebruar 1859 Tallinn – 15. detsember 1921 Iisaku) oli Eesti vaimulik.
Ta sündis Tallinnas suurgildivanema pojana. Ta õppis aastatel 1870–1878 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1878–1883. Prooviaastal oli ta Hageri ja Rapla Maarja-Magdaleena koguduses. Ordineeriti 29. detsembril 1885 Tallinnas õpetajaks.
Ta oli aastatel 1886–1921 Iisaku koguduse õpetaja[1].
Tema varalahkunud poeg Reinhold Carl Intelmann oli Narva, Simuna ja Iisaku koguduse adjunktõpetaja, teine poeg Carl Helmut Intelmann oli Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Tema kaks tütart, Erika (1898–1935) ja Renata (1901–1975), olid abielus Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja Bruno Hörschelmanniga.