Rychnov u Jablonce nad Nisou | |
---|---|
![]() železniční viadukt a kostel | |
![]() ![]() | |
znakvlajka | |
Lokalita | |
Status | město |
Pověřená obec | Jablonec nad Nisou |
Obec s rozšířenou působností | Jablonec nad Nisou (správní obvod) |
Okres | Jablonec nad Nisou |
Kraj | Liberecký |
Historická země | Čechy |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 50°41′2″ s. š., 15°9′0″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 2 865 (2024)[1] |
Rozloha | 12,26 km²[2] |
Nadmořská výška | 435 m n. m. |
PSČ | 468 02 |
Počet domů | 646 (2021)[3] |
Počet částí obce | 2 |
Počet k. ú. | 2 |
Počet ZSJ | 5 |
Kontakt | |
Adresa městského úřadu | Husova 490 468 02 Rychnov u Jablonce nad Nisou podatelna@rychnovjbc.cz |
Starosta | Bc.Tomáš Levinský |
Oficiální web: www | |
![]() ![]() Rychnov u Jablonce nad Nisou | |
Další údaje | |
Kód obce | 563790 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Rychnov u Jablonce nad Nisou (německy Reichenau bei Gablonz) je město, které se nachází v okrese Jablonec nad Nisou v Libereckém kraji, na horním toku říčky Mohelky asi 4 km jihozápadně od Jablonce nad Nisou. Ve městě žije přibližně 2 900[1] obyvatel.
První písemnou zmínku o vsi „Richnow“ nalezneme v I. knize konfirmační pražského arcibiskupství z 25. ledna 1361. Osadu založili nejspíše ve 13. století cisterciáci z Mnichova Hradiště ve svém lesním revíru. Rychnov byl do konce 17. století výlučně zemědělskou obcí. Chudé výnosy podhorského kraje však obyvatelstvo nutily hledat způsoby dalšího výdělku. Počátkem 18. století se zde rozšířilo domácí předení a tkaní lnu. V době, kdy domácí výrobu vytlačila produkce textilních továren, zřídil zde rychnovský občan Johann Schöffel manufakturu na výrobu dóz z tvrzeného papíru, tzv. papirmaše. Tyto rychnovské lakované dózy se staly známým obchodním artiklem a poskytly Rychnovu mnoho pracovních příležitostí. Zdobení jejich povrchu romantickými miniaturami pak dalo vzniknout rychnovské malířské škole, která se po úpadku výroby dóz na sklonku 19. století věnovala průmyslové výrobě kopií slavných obrazů pro církevní i světské účely. Rychnovská škola, která ze svých řad vydala i známé umělce, se stala základem jablonecké uměleckoprůmyslové školy.
V roce 1856 proťala rychnovskou kotlinu železniční trať, jejíž viadukt dal obci novou tvář. Rychnovská stanice na trati Pardubice – Liberec zajišťovala spojení celého Jablonecka se světem. I díky ní nastal koncem 19. století bouřlivý rozvoj jablonecké skleněné bižuterie, který přinesl bohatství i Rychnovu.
Na přelomu století se v Rychnově začaly stavět výstavné exportní domy a nová zástavba nabyla poněkud městského charakteru. V roce 1895 obdržela obec statut městysu s právem konání čtyř výročních trhů ročně. V roce 1911 pak byla povýšena na město. Znak, který obec dostala při povýšení na městys, je heraldickou kuriozitou. Namísto řeči heraldických symbolů nakreslil malíř na císařský dekret romantický obrázek údolní nivy bohatě porostlé křovinami, které dominuje kostel, v pozadí s horou Ještěd a v popředí s laní pijící z potoka.
Na počátku první světové války byla v Rychnově postavena továrna na výrobu galalitového zboží, patřící svým založením mezi technické kuriozity. Budova má základy ve velmi obtížném terénu rašelinové bažiny v hloubce asi sedmi metrů protkané sítí odvodňovacích kanálů. Část stavby spočívá na dřevěných pilotech (tovární komín na 75). Firma Haasis, která stavbu financovala, záhy zkrachovala. Poté byla stavba velmi málo využívána a teprve v roce 1938 skupina německých podnikatelů umístila do tohoto areálu výrobu zaměřovacích přístrojů pro válečné účely. V době 2. sv. války dodával továrně pracovní síly také zdejší tábor pro politické vězně, z něhož se v roce 1944 stala pobočka koncentračního tábora Gross-Rosen. V roce 1945 zažil Rychnov razantní zlom, neboť leží na bývalé jazykové hranici. Obyvatelstvo města, do roku 1918 prakticky výlučně německé, bylo v drtivé většině deportováno do Německa. Vzhledem k poloze na hlavní železniční trati se shromaždištěm pro deportace nejen rychnovských, ale všech jabloneckých Němců stal právě bývalý koncentrační tábor.
Vylidnění Rychnova po válce a zejména pak zestátnění soukromého vlastnictví v letech socialismu mělo za následek velký úpadek obce. Přes sto domů bylo zbouráno a většina státních objektů byla velmi špatně udržována. Necitlivé zásahy secesní a klasicistní vzhled architektury narušily, přesto tu lze dodnes nalézt několik skvostů stavitelského umění z počátku 20. století.[4]
Rychnov leží na celostátní trati 030 mezi Pardubicemi a Libercem, zastavují tu jak osobní vlaky, tak i rychlíky z Liberce do Pardubic. V roce 2013 to bylo zhruba 40 vlaků za den, z toho 9 párů rychlíků a jeden sezonní spěšný vlak Jičín-Liberec. Spojení s okresním městem Jabloncem zajišťuje linka městské hromadné dopravy 101, která jezdí každých 30 minut. Tuto linku zajišťuje dopravce ČSAD Slaný, staví u zdejšího nádraží. Do obce zajíždějí i příměstské linky provozované společností Busline. Nad městem při silnici I/65 je zastávka meziměstské linky mezi Jabloncem nad Nisou a Prahou. Zajíždí sem i jiné příměstské linky či Jablonecké městské linky, ale ne tak často. Na okraji Rychnova u Jablonce nad Nisou se nachází zastávka autobusu Rychnov, hlavní silnice, ze které se ve všedních dnech lze dostat linkou 900 na Černý Most.
Osady a samoty:
Osady zaniklé po r. 1945:
Město Rychnov u Jablonce nad Nisou | |
---|---|
Rychnov u Jablonce nad Nisou • Dolní Dobrá Voda (ZSJ) • Košovy (ZSJ) • Pelíkovice • Rydvaltice (ZSJ) |