Martin Fuksa | |
---|---|
![]() | |
Narození | 30. dubna 1993 (31 let) Nymburk |
Povolání | rychlostní kanoista |
Výška | 180 cm |
Hmotnost | 87 kg |
Titul | mistr světa a Evropy v rychlostní kanoistice |
Rodiče | Petr Fuksa, Lenka Fuksová |
Příbuzní | Petr Fuksa (sourozenec) |
Web | http://martin-fuksa.cz |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Přehled medailí | ||
---|---|---|
![]() Martin Fuksa | ||
Mistrovství světa v rychlostní kanoistice | ||
zlato | 2015 Milán [1] | C1 500 m |
zlato | 2017 Račice[2] | C1 500 m |
zlato | 2023 Duisburg[3] | C1 1000 m |
stříbro | 2014 Moskva [4] | C1 1000 m |
stříbro | 2015 Milán | C1 1000 m |
stříbro | 2017 Račice[5] | C1 1000 m |
stříbro | 2018 Montemor-o-Velho | C1 1000 m |
stříbro | 2021 Kodaň | C1 1000 m |
stříbro | 2021 Kodaň | C1 500 m |
bronz | 2014 Moskva [6] | C1 500 m |
bronz | 2018 Montemor-o-Velho | C1 500 m |
bronz | 2022 Dartmouth | C1 500 m |
bronz | 2022 Dartmouth | C1 1000 m |
Mistrovství Evropy | ||
zlato | 2013 Montemor-o-Velho | C1 500 m |
zlato | 2013 Montemor-o-Velho | C1 1000 m |
zlato | 2014 Brandenburg | C1 500 m |
zlato | 2015 Račice | C1 500 m |
zlato | 2016 Moskva | C1 500 m |
zlato | 2017 Plovdiv | C1 500 m |
zlato | 2018 Bělehrad | C1 1000 m |
zlato | 2018 Bělehrad | C1 500 m |
zlato | 2021 Poznań | C1 1000 m |
zlato | 2021 Poznań | C1 500 m |
zlato | 2022 Mnichov | C1 500 m |
stříbro | 2012 Záhřeb | C1 500 m |
stříbro | 2017 Plovdiv | C1 1000 m |
stříbro | 2022 Mnichov | C1 1000 m |
stříbro | 2024 Szeged | C1 1000 m |
bronz | 2016 Moskva | C1 1000 m |
bronz | 2024 Szeged | C1 500 m |
Evropské hry | ||
zlato | 2023 Krakov | C1 500 m |
stříbro | 2015 Baku | C1 1000 m |
bronz | 2015 Baku | C1 200 m |
Martin Fuksa (* 30. dubna 1993 Nymburk) je český reprezentant v rychlostní kanoistice. Je trojnásobným mistrem světa, dvanáctinásobným mistrem Evropy a držitelem dvou světových rekordů. Zúčastnil se Letních olympijských her 2016 v Riu a Letních olympijských her 2020 v Tokiu.
Má mladšího bratra Petra, který se taktéž věnuje profesionální kanoistice. Oba jsou sportovními svěřenci svého otce Petra Fuksy (olympionika, mistra světa a Evropy).[7] Jejich dědečkem je Josef Fuksa, předseda TJ Lokomotiva Nymburk, bývalý kanoista a reprezentační trenér.[8] S manželkou Annou má dceru Emily. [9]
V současné době působí v profesionálním oddílu Dukla Praha. Specializuje se na kategorii singlkánoe (C1) a od roku 2018 i na kategorii deblkánoe (C2). Je držitelem několika titulů Mistra republiky v kategoriích C1, C2 a C4, světovým rekordmanem, několikanásobným mistrem světa a Evropy a finalistou dvou olympijských her v letech 2016 a 2021.
S kanoistikou začal v roce 2006. O dva roky později získal svůj první titul mistra České republiky. Téhož roku absolvoval i svůj první reprezentační start na Olympijských nadějích v maďarském Szegedu. V roce 2009 získal dvakrát 1. místo a jedno 3. místo na Olympijských hrách mládeže v Táboře.
Na Mistrovství Evropy juniorů (Moskva, Rusko) roku 2010 získal dvakrát 4. místo v kategorii C1 na tratích 500 a 200 m. Téhož roku se také zúčastnil závodu olympijských nadějí v Piešťanech, kde skončil na 1. místě na tratích C1 200, 500 a 1000 m.
Na Mistrovství Evropy juniorů (Záhřeb, Chorvatsko) získal v roce 2011 titul juniorského mistra Evropy na trati 500 metrů a stal se historicky prvním Čechem, který vyhrál v kategorii singlkanoistů. Na stejném mistrovství přidal i 2. místo na olympijské trati na 200 metrů.
Na Mistrovství světa juniorů (Brandenburg, Německo) v roce 2011 získal titul juniorského mistra světa na trati 500 m a 3. místo na olympijské trati C1 200 m.
Svou první medaili mezi dospělými získal v roce 2012 na ME v chorvatském Záhřebu, kde skončil druhý na trati C1 500 m. V roce 2013 zvítězil na ME konaném v Montemor-o-Velho na tratích C1 1000 m a C1 500 m.
Na následujícím mistrovství Evropy, které v roce 2014 pořádal Brandenburg, obhájil zlato na trati C1 500 m a ve stejném roce zaznamenal i první cenný kov z mistrovství světa. V Moskvě dojel druhý v závodě C1 1000 m a 3. na C1 500 m.
V roce 2015 se Martin Fuksa stal pódiovým medailistou hned na třech významných soutěžích. Na domácím ME v Račicích vyhrál svou oblíbenou kategorii C1 500 m, na Evropských hrách, pořádaných v Baku skončil druhý na C1 1000 m a třetí na C1 200 m. Vrchol sezóny bylo mistrovství světa v Miláně, ze kterého si odvezl zlato z kategorii C1 500 m a stříbro C1 1000 m.
V roce 2017 na Mistrovství světa v rychlostní kanoistice, které se konalo v českých Račicích, získal stříbrnou medaili v kategorii C1 1000 m a zlato na C1 500m. Na ME v Plovdivu v témže roce zvítězil na trati C1 500 m a skončil druhý na trati C1 1000 m.
Na Mistrovství světa v rychlostní kanoistice, konaném v roce 2018 v Portugalsku, získal bronzovou medaili v kategorii C1 500 m a následně stříbrnou na 1000m. Na tomto Mistrovství také debutoval v kategorii C2, kde se svým bratrem obsadili 11. místo na trati C2 500m.
V roce 2019 na Mistrovství světa v rychlostní kanoistice, které se konalo v Segedín se nominoval na Letní olympijské hry 2020 v kategorii C1 1000 m a C2 1000 m.
Na mistrovství světa v Kodani se v roce 2021 stal dvojnásobným vicemistrem světa v kategoriích C1 1000 a C1 500 m. V témže roce v kategoriích C1 1000 m a 500m zvítězil na ME v Poznani.
V roce 2022 soutěžil na Mnichovském Mistrovství Evropy, kde skončil první na trati C1 500 m a druhý na trati C1 1000 m.
Na Evropských hrách v roce 2023, pořádaných v Krakově, doplnil svou sbírku medailí z her zlatem na trati C1 500 m a získal tak svůj 12. titul mistra Evropy. Na Mistrovství světa v Německém Duisburgu v témže roce poprvé v kariéře zvítězil na olympijské trati C1 1000 m[10] a s bratrem Petrem Fuksou se 8. místem ve finále C2 500 m kvalifikovali na Letní olympijské hry 2024. [11]
Roku 2016 se zúčastnil Letních olympijských her 2016 v Rio de Janeiru. Na trati C1 1000 m skončil šestý. Po dodatečném vyloučení třetího Sergheie Tarnovschiho kvůli prokázanému dopingu se Martin Fuksa posunul na pátou příčku.[12] Na trati C1 200 m skončil devátý.[13]
V roce 2021 se zúčastnil Letních olympijských her 2020 v Tokiu. V závodě C1 1000 m se umístil na 5. místě, v závodě C2 1000m se s bratrem Petrem Fuksou umístili na 10. místě.[14][15]
V roce 2017 na ME v Plovdivu vytvořil Martin Fuksa nový světový rekord na trati C1 500 m s časem 1:44,884, [16] který sám překonal o rok později na Světovém poháru v maďarském Szegedu[17] časem 1:43,669[18].
V roce 2018 na Světovém poháru v německém Duisburgu o více než sekundu vylepšil nejlepší světový čas na trati C1 1000 m a stanovil tak nový světový rekord 3:42,385. [19]