Dades | |
---|---|
Tipus | empresa negoci ![]() |
Indústria | indústria automotriu ![]() |
Història | |
Creació | 1949 |
Governança corporativa | |
Seu | |
Lloc web | ficosa.com ![]() |
Ficosa (raó social Ficosa International, S.A.) és un grup industrial familiar català, fundat l'any 1949, dedicat a la recerca, desenvolupament, producció i comercialització de sistemes i components per a automòbils, vehicles comercials i industrials, i vehicles especials.[1] Té la seu central a Barcelona, compta amb un equip global de més de 6.700 persones (2010) i està present amb fàbriques, centres d'enginyeria i oficines tècnico-comercials a 19 països d'Europa, Amèrica del Nord, Amèrica del Sud i Àsia. Ficosa està present a Espanya, Portugal, França, Itàlia, Alemanya, Gran Bretanya, Polònia, Romania, Eslovènia, Turquia, Índia, Xina, Japó, Corea, Argentina, Brasil, Mèxic, Estats Units i Rússia.[1] Els centres de Ficosa estan ubicats a prop dels centres de decisió i/o producció dels fabricants de vehicles amb els quals treballa. Entre els productes que fabrica hi ha retrovisors, sistemes de comandament i control, plàstics, sistemes elèctrics i sistemes de seguretat i tancament.[1]
El grup dedica el 4% de la seva xifra de negoci a R+D+i i compta amb una cartera de més de 600 patents i marques actives. La companyia és proveïdora oficial Tier1 i soci tecnològic de la majoria de fabricants de vehicles arreu del món.[1] Des de març de 2017 és controlat per Panasonic.
Ficosa va néixer a Barcelona l'any 1949 quan Josep Maria Pujol i Josep Maria Tarragó fundaren Pujol y Tarragó S.L., un petit taller dedicat a la fabricació de cables mecànics pel mercat de recanvis.[2][1] L'empresa va créixer i l'any 1970 obrí oficina a Portugal.[2] A partir de 1985, després de l'entrada d'Espanya en la Comunitat Europea, Ficosa inicià un ampli creixement internacional.[2] L'any 1995 facturà 195 milions d'euros amb un 59% de fora d'Espanya.[2] L'empresa passà dels 228 milions d'euros de facturació l'any 1996 als més de 710 milions d'euros l'any 2002.[1] Ficosa es va instal·lar a Amèrica en 1995, als Estats Units i a Mèxic, i l'any 1997 ho va fer al Brasil i Argentina.[2] L'any 1998 arribà a la India, amb una joint venture amb el grup Tata.[2] L'any 2001 Ficosa comprà la divisió de retrovisors de Magneti Marelli consolidant la seva presència a Europa amb fàbriques a Polònia i Turquia.[2] Ficosa obrí una oficina tècnico-comercial al Japó (2001) i concertà aliances a Corea (2001), Romania i Xina (2002).[2] L'any 2005 obrí la segona fàbrica a Turquia i Índia i una nova fàbrica a Polònia.[2] El 2006 creà una filial pròpia i un centre d'enginyeria a la Xina, i obrí una tercera fàbrica a l'Índia gràcies a l'aliança amb Tata.[2] El 2006 obrí un centre d'enginyeria a Monterrey (Mèxic). El 2007 inicià operacions a Rússia, i amb l'empresa GMV comercialitzà un mòdul de comunicacions per facilitar la comunicació entre vehicles.[2] L'any 2008 comprà els actius de l'empresa Delbar als Estats Units.[2] Creà amb Omron l'empresa Adasens, dedicada a sistemes ADAS (Advanced Driver Assistance Systems).[2] El 2010 comprà Imic i en 2011, Camryn, amb plantes de producció ubicades a Indiana, Tennessee i Kentucky i un centre tècnic a Michigan, incrementant fins al 28,7% la seva quota de mercat en retrovisors en la zona NAFTA.[2]
El president, Josep Maria Pujol i Artigas, pare de 7 fills, 4 dels quals treballen a Ficosa, l'any 2002 va iniciar el relleu generacional.[1] Va mantenir la presidència i nomenà Josep Maria Tarragó com a vicepresident executiu, i Xavier Pujol com a conseller delegat.[1] L'any 2007 l'empresa va nomenar l'enginyer industrial Vicenç Aguilera com a director general de I+D per a tot el món, coordinant l'activitat des de la central ubicada a Mollet del Vallès.[3] Josep Maria Tarragó, vicepresident de Ficosa i cosí del conseller delegat Xavier Pujol, fou destituït del seu càrrec el juny de 2011 per la família Pujol.[4] També fou destituït Jordi Tarragó, controller de Ficosa. Josep Maria Tarragó acusà Ficosa d'acomiadar-lo per discrepàncies amb els comptes i la compra de Sony.[4]
L'any 2010 Ficosa va adquirir la fàbrica de televisors de Sony a Viladecavalls, mantenint les instal·lacions i la seva plantilla.[5][6] Ficosa va pactar amb Sony la continuïtat de la fabricació televisors fins a finals de 2012, per així, durant aquest període transitori, poder preparar la fàbrica per a la producció de components per a fabricants d'automòbils.[7] El projecte de Ficosa a Viladecavalls buscà la diversificació i especialització electrònica de l'empresa.[6] L'operació fou el procés de reconversió industrial més gran d'aquells anys a Espanya,[6] i obligà a una reorganització del grup, tancant el centre de Ficosa a Mollet del Vallès i convertint la fàbrica de Rubí un centre d'excel·lència en renovables.[6] Quan es completi el procés de reconversió, a Viladecavalls treballaran a prop de 1.600 persones, 920 procedents de Sony més 700 de la planta de Mollet (400 d'ells enginyers, 300 dels quals procedeixen de Rubí i 50 del centre de Barcelona).[6] Com a primer pas, l'any 2011 es va crear l'enginyeria Idneo, participada al 50% per Ficosa i al 50% per COMSA EMTE.[8] A Idneo hi treballen els 150 enginyers heretats de Sony.[6]
L'any 2011 Ficosa va enllestir el primer gran projecte de bateries per a cotxes,[9] amb un acord amb Sanyo, fabricant de cèl·lules de bateria per als automòbils, i amb SEAT, per produir a Viladecavalls un mòdul electrònic per a les capses de bateries.[10] El 2011 Ficosa liderà un grup de 18 empreses en la recerca de tecnologies de telecomunicacions integrades a l'automòbil, per fabricar a Viladecavalls un nòdul de telecomunicacions que portaran tots els vehicles.[11]
El juliol de 2014 Ficosa negociava una ampliació de capital de 100 milions d'euros. Les negociacions estaven obertes mirant prioritàriament cap al Japó.[12] El setembre de 2014 va arribar a un acord amb la Panasonic segons el qual la companyia japonesa adquirirà el 49% de les accions del grup amb seu a Viladecavalls. Panasonic va realitzar aquesta compra amb la voluntat d'adquirir l'experiència en vidres d'automoció que té Ficosa, amb vistes al futur mirall electrònic dels vehicles.[13] El cost de la compra no es va fer públic, però fonts del sector el van estimar en uns 200 milions d'euros. Aquesta venda també va servir per posar fi a la disputa entre les famílies Pujol i Tarragó, principals accionistes de l'empresa que es trobaven enemistats des de 2011[14]
El març del 2017 Panasonic va prendre el control de l'empresa, adquirint el 69% de les accions.[15]
Ficosa té 3 grans divisions operatives, una dedicada a l'automòbil, una altra dedicada al vehicle comercial i industrial i una altra centrada en innovació i noves tecnologies.[16] Amb l'adquisició de la fàbrica de Sony, l'any 2011 sumà les divisions de renovables, centrada a Rubí, i la d'enginyeria (Idneo), dedicada també a donar suport a la transferència de tecnologia cap a sectors com transport, aeroespacial, comunicacions, ferroviari i salut.[16]
Els principals productes de la multinacional catalana són els sistemes retrovisors (exteriors i interiors), els sistemes de comandament i control (canvis de marxes, frens de mà, cables mecànics), els sistemes plàstics del compartiment motor (dipòsits, tubs d'aireació, sistemes neteja parabrises i neteja fars), els sistemes per a seients i portes (lumbars, manetes i cables d'accionament), els sistemes de comunicació avançada (sistemes d'antenes i mòduls telemàtics), els sistemes d'ajuda a la conducció, en anglès "Advanced Driver Assistance Systems", i sistemes i components per a vehicles elèctrics i híbrids endollables (empaquetat i gestió electrònica de les bateries).[1]