Localització | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
Estat | França | |||
| ||||
Entitat territorial administrativa | França Europea | |||
| ||||
Regió | Occitània | |||
| ||||
Departament | Pirineus Orientals ![]() | |||
Dades històriques | ||||
Dissolució | 1822 ![]() | |||
Bajanda és un poble del terme comunal d'Estavar, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
Es troba[1] a 1.293 m d'altitud, a la zona central - oriental del terme comunal al qual pertany, a prop a llevant del poble d'Estavar, cap comunal. És a la dreta del Torrent de la Menua, just al lloc on es forma aquest curs d'aigua per la unió del Rec de l'Avenosa i el Rec dels Bacs.
És una petita agrupació de cases distribuïdes en mitja dotzena de carrers de poca llargària, amb l'església de Sant Bartomeu de Bajanda, una construcció romànica[2] d'una sola nau del segle xi, situada a l'extrem nord-est del nucli de població. Es troba, amb el cementiri al seu voltant, un xic separada a ponent de la població.
Discorre pel bell mig de la població l'antiga Strata Ceretana. El sobrenom dels habitants de Bajanda és toca-sons.
Segons explica[3] Joan Coromines, Bajanda és un altre dels molts topònims d'origen iberobasc existents a la Cerdanya. És format a partir de la metàtesi de meià-bide (estret camí), en referència al camí que resseguia el Rec de l'Angust.
Les formes antigues documentades d'aquest topònim són Baiamide (abans del 839), Baianida (819/839 o 1016/1024, a l'Acta de consagració de l'església de la Seu d'Urgell), Bayande (segle XIII), Bayanda (1359).
Cursos d'aigua: